MaK 400 C | |
A Wittlager Kreisbahn MaK 400 C-je | |
Általános adatok | |
Gyártó | Maschinenbau Kiel |
Gyártásban | 1955–1963 |
Szolgálatba állás | 1955 |
Darabszám | 34 db |
Utódja | MaK 450 C |
Műszaki adatok | |
Tengelyelrendezés | C |
Nyomtávolság | 1067 mm 1435 mm |
Hajtókerék-átmérő | 1100 mm |
Teljesítmény | |
Névleges | 400 PS (294 kW) |
Engedélyezett legnagyobb sebesség | 52 km/h |
Ütközők közötti hossz | 9200 mm |
Magasság | 3980 mm |
Szélesség | 2930 mm |
Szolgálati tömeg | 39–45 t |
Legkisebb pályaívsugár | 75 m |
Motorkocsi/Motormozdony-vontatás | |
Motor | |
Típusa | MaK MS 301 |
Névleges fordulatszám | 750 min⁻¹ |
Üzemanyagkészlet | 970 l |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz MaK 400 C témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A MaK 400 C háromtengelyes dízel-hidraulikus tolatómozdony-sorozat, amelyet elsősorban nehéz terhelésű tolatási és közepes terhelésű vonali szolgálatra terveztek. A típust a Maschinenbau Kiel (MaK) gyártotta 1955 és 1963 között az első típusprogramjának részeként, összesen 34 példányban.
A mozdony nem szerepel a német járműnyilvántartásban.
A mozdony a DB V 36.4 sorozat továbbfejlesztése, amelyből a Maschinenbau Kiel 1950-ben gyártott 18 példányt.[1] A második világháború előtti kialakításhoz képest az új gépeknél a vezetőfülke nem a mozdony egyik végén, hanem a kettő géptér között, megemelt pozícióban kapott helyet.[2] A MaK 400 C a DB V 60 sorozattal egy időben készült, és kifejezetten a magánvasutak igényeihez igazították azt.
A 34 legyártott mozdony közül 16 normál (1435 mm) és 18 fokföldi nyomtávolságú (1067 mm) volt.[2] A keskeny nyomtávú mozdonyokat Nigériába szállították; nyolcat az Nigerian Ports Authority, tízet pedig az Nigerian Railway Corporation számára.[2] A 400 C a MaK első típusprogramjába tartozik. A típus elnevezésében az elöl álló szám a teljesítményt fejezi ki metrikus lóerőben, míg az azt követő betű a tengelyelrendezést jelzi.
A MaK 400 C a második világháború utáni szabványosított német mozdonygyártási elveket követi. A vezetőfülke a két géptér között, megemelt pozícióban kapott helyet, a jó kiláthatóság érdekében az nagy, dőlt ablakokkal rendelkezik. A MaK legtöbb első generációs mozdonyával ellentétben a 400 C egyetlen példánya sem kapott napellenzővel felszerelt vezetőfülkét. Biztonság okokból a vezetőfülkébe nem közvetlenül oldalra, hanem a rakszelvényen belül, a járdákra nyíló ajtókon lehet bejutni.[2]
A hajtóerőt egy vaktengely továbbítja a három tengelyre a csatlórudakon keresztül, a kardántengelyes hajtás ekkoriban még fejlesztés alatt állt.[3] A MaK első típusprogramjának későbbi mozdonyaival ellentétben a 400 C-be nem szereltek Beugniot-emeltyűt, így a legkisebb bejárható pályaívsugara nagyobb, mint a program leghosszabb és legnagyobb teljesítményű egységéé, a MaK 1200 D-é.
A 400 C-t a MaK MS 301 típusú lassú járású, soros kivitelű, 6 hengeres dízelmotorja hajtja, amelynek névleges teljesítménye 400 metrikus lóerő (294 kW) 750 min⁻¹ fordulatszámon. A mozdony dízel-hidraulikus hajtással rendelkezik, Voith L 37 Ub típusú hajtóművel. A típus legnagyobb megengedett sebessége 52 km/h (32 mph), üzemi tömege a ballasztolástól függően 39–45 tonna, tüzelőanyag-tartályának térfogata 970 liter.[2]
A mozdonyokat gyárilag pirosra festették. Légkürtje kéttónusú, aminek köszönhetően a wittlagei helyi sajtóban a „fonetikus mozdony” becenevet kapta a típus.[4]
A típus első öt példányát a Hafen- und Verkehrsbetriebe der Stadt Kiel,[5] a Verkehrsbetriebe Hamburg-Holstein,[6] a Kleinbahn Voldagsen–Duingen–Delligsen,[7] a Kleinbahn Gittelde-Grund[8] és a Wittlager Kreisbahn[9] német magánvasutaknak szállítottak. A többi normál nyomtávolságú egységet a Gelsenberg Benzin, a Hahnsche Werke, a Hüttenwerke Ilsede-Peine, a Vereinigte Aluminium-Werke és a Vereinigte Kaliwerk Salzdetfurth német ipari vállatok vásárolták meg.[2]
1956 és 1960 között 18 fokföldi nyomtávolságú mozdonyt szállítottak Nigériába,[2] ezek holléte ismeretlen.
Több mozdonyt megőriztek, de a selejtezés már az 1980-as években megkezdődött. Több példányt Németországon kívül, építőipari vállalatoknak adtak el. A MaK 400001 gyártási számú prototípus üzemképes állapotban a Kleinbahn Leeste tulajdonában áll.[5]
MaK 400 C-mozdonyok listája | ||||
Gyártási szám | Gyártás éve | Első üzemeltető | Legutóbbi üzemeltető | Megjegyzés |
---|---|---|---|---|
400001[5] | 1955 | MaK | Kleinbahn Leeste e. V. „V 41“ | |
400002[6] | 1955 | VHH „6“ | SEAF „T 5704“ | Holléte ismeretlen |
400003[7][10] | 1955 | VDD „34-03” | STAR „14” | |
400004[8] | 1955 | GBG „272” | dán magán | |
400005[9][11] | 1956 | WKB „DL 1” | STAR „DL 12” | |
400006[12] | 1956 | NPA „1“ | Fokföldi nyomtávolságú. Holléte ismeretlen | |
400007[13] | 1956 | NPA „2“ | NRC „912“ | |
400008[14] | 1956 | NPA „3“ | ||
400009[15] | 1956 | NPA „4“ | NRC „914“ | |
400010[16] | 1956 | NPA „5“ | ||
400011[17] | 1956 | NPA „6“ | ||
400012[18] | 1956 | NPA „7“ | ||
400013[19] | 1956 | NPA „8“ | ||
400015[20] | 1958 | Gelsenberg Benzin „10” | STAR | A Stichting Stadskanaal Rail 2009-ben alkatrészbányaként vásárolta meg, 2011-ben selejtezték |
400016[21] | 1958 | MaK | 1981-ben selejtezték | |
400017[22] | 1958 | HIP „01” | Michele Palmiotto „DD FMT BA 1050” | |
400018[23] | 1959 | HIP „02” | Francesco Ventura S.r.l. „DD FMT RC 0126 F” | |
400019[24] | 1959 | HIP „03” | német privát | |
400020[25] | 1959 | HIP „04” | MaK | Az 1980-as évek során selejtezték |
400021[26] | 1959 | MaK | német privát | 2005-ben selejtezték |
400022[27] | 1959 | Vereinigte Kaliwerk Salzdetfurth, Werk Hattorf „I” | K+S Kali GmbH, Werk Philippsthal-Hattorf „1” | Holléte ismeretlen |
400023[28] | 1959 | VAW „3” | HKS Scrap Metals B.V. | Holléte ismeretlen |
400024[29] | 1959 | Hahnsche Werke „D 2” | MaK | 1980-ban selejtezték |
400025[30] | 1958 | NRC „901” | Fokföldi nyomtávolságú. Holléte ismeretlen | |
400026[31] | 1958 | NRC „902” | ||
400027[32] | 1958 | NRC „903” | ||
400028[33] | 1958 | NRC „904” | ||
400030[34] | 1960 | NRC „905” | ||
400031[35] | 1960 | NRC „906” | ||
400032[36] | 1960 | NRC „907” | ||
400033[37] | 1960 | NRC „908” | ||
400034[38] | 1960 | NRC „909” | ||
400035[39] | 1960 | NRC „910” | ||
400052[40] | 1963 | Hahnsche Werke „D 3” | AMAG | Az 1990-es években kivonták a szolgálatból, a 2000-es évek során selejtezték |
Első generációs mozdonyok „MaK-rúdmozdonyok” (1954–1967) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Második generációs mozdonyok (1965–1978) | |||||||
Harmadik generációs mozdonyok (1977–2016) |
| ||||||
Negyedik generációs mozdonyok (2001–2016) |
| ||||||
Ötödik generációs mozdonyok (2008–napjainkig) |
| ||||||
Hatodik generációs mozdonyok (2022–napjainkig) | |||||||
Speciális mozdonyok | |||||||
Exportmozdonyok | |||||||
![]() ![]() | |||||||
Kísérleti mozdonyok és átépítések | |||||||
Motorvonatok | |||||||
Vossloh España |
| ||||||
Vossloh Kiepe |
| ||||||
A dőlten szedett mozdonyokat még gyártják. A „G” típusú mozdonyok dízel-hidraulikus, míg a „DE” típusú mozdonyok dízel-elektromos meghajtásúak. |