국 kuk ( ) | |
![]() | |
manduguk, manduból készített leves | |
Más néven | thang (탕, ) |
Típus | leves |
Nemzet, ország | Korea |
Ismertebb receptek | Koreai levesreceptek angolul Koreai levesreceptek angolul |
A kuk (hangul: 국, RR: guk ), illetve thang (hangul: 탕, RR: tang ) a koreai levesek elnevezése. A kuk ( ) olyan levesekre vonatkozik, amelyeket több lével készítenek; a gazdagabb, sűrűbb, hosszabb ideig főtt, általában éttermekben felszolgált levesekre a thang ( ) szót használják. Ezen felül létezik még a leveses ragu, a ccsige ( ) is.[1][2] A levesek fontos részét képezik a koreai étkezésnek, még reggeliként is fogyasztják, általában rizzsel. A meleg és hideg levesek egyaránt népszerűek, a koreaiak egyik kedvence például a hedzsangguk ( ) (해장국), melyet másnaposság ellen fogyasztanak.[3]
A nyugati kultúrákban a leves általában előétel, ezzel ellentétben a koreai konyhában gyakorta főétel, illetve egyetlen étkezésről sem hiányozhat. A rizs mellett a második legfontosabb ételként tartja számon a Csoszon ( )-dinasztia ételeit taglaló, 1930-ban kiadott[4] Csoszon musszang sinsik jori csebop ( ) (조선무쌍신식요리제법) című szakácskönyv.[5]
Mivel a hagyományos koreai levesek elkészítése több órába is telhet, népszerűek a műanyag tasakokban házhoz szállított házias jellegű levesek, erre a szolgáltatásra külön cégek specializálódtak.[6] A koreai gasztronómiában rengeteg féle levest készítenek, sokkal többfélét, mint más kultúrákban.[6]
A levesek négy alapvető típusra oszthatóak.[7][8]
A malgun csangguk ( ) (맑은 장국) szó szerinti jelentése „tiszta (átlátszó) leves”.
A komguk ( ) (곰국) szó szerinti jelentése „medveleves”, általában a marhahúsból illetve -csontból készült leveseket értik rajta. A neve azért medve, mert úgy tartják, az ilyen leves fogyasztása erőssé teszi az embert. kkaktugi ( )val, kimcshi ( )vel és rizzsel tálalják.[19]
A thodzsangguk ( ) (토장국) azokat a leveseket jelöli, amelyeket töndzsang ( )gal (szójababpaszta) és főtt rizs levével készítenek.[29]
A nengguk ( ) (냉국) a hidegen felszolgált levesek elnevezése, ezek különösen nyáron népszerűek.[5]