Inhibitori monoaminske oksidaze (MAO inhibitori) su molekuli koji inhibiraju dejstvo enzimske familije monoaminskih oksidaza. Oni imaju dugu istoriju upotrebe kao lekovi za tretman depresije. Oni se takođe koriste u tretmanu Parkinsonove bolesti i nekoliko drugih oboljenja.
Zbog mogućih letalnih dijetarnih i farmakoloških interakcija, inhibitori monoaminske oksidaze su istorijski bili rezervisani kao zadnja linija tretmana, i korišćeni su samo kad druge klase antidepresanata (na primer selektivni inhibitori preuzimanja serotonina i triciklični antidepresivi) nisu uspešne.[1] Nedavna istraživanja ove klase lekova sugerišu da najveći deo problema usled njihovih opasnih interakcija sa hranom potiče od miskoncepcija i neobaveštenosti, te da je ova klasa lekova nedovoljno korišćena uprkos njene efektivnosti.[2][3]
^Meghan M. Grady; Stephen M. Stah (2012). „Practical guide for prescribing MAOIs: debunking myths and removing barriers”. CNS Spectrums. 17: 17, pp 2—10. doi:10.1017/S109285291200003X.