Sisarski 5-HT2A receptor je tip 5-HT2 receptora koji pripada serotoninskoj receptorskoj familiji G protein-spregnutih receptor (GPCR).[1] To je glavni pobuđivački receptorski tip među GPCR receptorima serotonina (5-HT), mada 5-HT2A može takođe da ima inhibitorno dejstvo[2] u pojedinim oblastima kao što je vizuelni korteks i orbitofrontalni korteks. Ovaj receptor inicijalno zadobio značaj kao meta psihedeličnih droga poput LSD. Kasnije je utvrđeno da delimično posreduje dejstvo mnogih antipsihotičkih lekova, posebno grupe atipičnih antipsihotika.
5-HT2A receptor je isto tako neophodan za širenje humanog polioma virusa poznatog kao JC virus.[3]
Serotoninski receptori su podeljeni u dve klase od strane Gaduma i Pikarelija nakon što je utvrđeno da neke od serotoninom indukovanih promena u crevima mogu da budu blokirane morfinom, dok se preostali mogu inhibirati dibenzilinom. Dve grupe su nazvane M i D receptori. Za 5-HT2A se mislilo da je receptor D grupe 5-HT receptora.[4] U periodu pre molekularnog kloniranja, kada je vezivanje radioliganda i njegovo zamenjivanje bilo jedino oruđe, za spiperon i LSD je pokazano da obeležavaju dva različita serotoninska receptora, i da nijedan od njih ne zamenjuje morfin. Na osnovu toga su izvedena imena 5-HT1, 5-HT2 i 5-HT3 receptori, koji korespondiraju visokom afinitetu za LSD, spiperon i morfin.[5] Kasnije je pokazano da je 5-HT2 veoma sličan sa 5-HT1C tako da su grupisani u istu grupu, i 5-HT2 je preimenovan u 5-HT2A. Stoga se 5-HT2 receptorska familija sastoji od tri zasebne molekulske grupe: 5-HT2A (nekada 5-HT2 ili D), 5-HT2B (nekada 5-HT2F) i 5-HT2C (nekada 5-HT1C).[6]
5-HT2A je u znatnoj meri izražen širom centralnog nervnog sistema (CNS). Posebno visoke koncentracije ovog receptora su nađene u apikalnim dendritima piramidalnih ćelija u sloju V korteksa gde moduliraju kognitivne procese,[7][8][9] uvećavanjem glutamatnog otpuštanja nakon kompleksnog skupa interakcija sa 5-HT1A,[10] GABAA,[11] adenozinskim A1,[12] AMPA,[13] mGluR2/3,[14] mGlu5,[15] i OX2 receptorima.[16][17] U malom mozgu pacova, ovaj protein je isto tako nađen u Goldžijevim ćelijama granularnog sloja,[18] i u Purkinje ćelijama.[19][20]
Na periferiji, on je visoko izražen u trombocitima, i u više ćelijskih tipova kardiovaskularnog sistema, u fibroblastima, i u neuronima perifernog nervnog sistema. Osim toga, 5-HT2A iRNK izražavanje je primećeno u humanim monocitima.[21]
Fiziološki procesi posredovani ovim receptorom su:
Aktivacija 5-HT2A receptora je neophodna za dejstvo „klasičnih“ psihodelika kao što su LSD, psilocin i meskalin, koji deluju kao puni ili parcijalni agonisti ovog receptora, i predstavljaju tri glavne klase 5-HT2A agonista, ergolina, triptamina i fenetilamina, respektivno. Veoma velika familija derivata iz ove tri klase je razvijena, i njihovi odnosi strukture i aktivnosti su ekstenzivno istraženi.[23][24] Za agoniste koji deluju na 5-HT2A receptore locirane na apikalnim dendritima piramidalnih ćelija unutar regiona prefrontalnog korteksa se veruje da posreduje halucinogenu aktivnost.
Metisergid, koji je srodan sa metilergonovinom, se koristi za lečenje migrene. On blokira 5-HT2A i 5-HT2C receptore. Atipični antipsihotik aripiprazol je isto tako slab parcijalni agonist.[28]
Agonisti | Antagonisti |
---|---|