![]() | |
Тип | малопомітний стратегічний бомбардувальник |
---|---|
Розробник |
![]() |
Виробник |
![]() |
Перший політ | 15 липня 1989 року |
Початок експлуатації | 1 січня 1997 |
Статус | експлуатується |
Основні експлуатанти |
![]() |
Роки виробництва | 1989–1999 |
Виготовлено | 21 |
Вартість розробки | $44 млрд[1] |
Вартість одиниці | $2,1 млрд (1997 рік)[1] (~$ 3.1 млрд з урахуванням інфляції станом на 2018 р.) |
| |
![]() |
B-2 Spirit (укр. «Спі́ріт»)[2][a] — американський малопомітний стратегічний бомбардувальник, збудований за схемою «літаюче крило».
Призначений для прориву щільної ППО супротивника і доставки звичайного або ядерного бомбового навантаження. Для забезпечення малопомітності на літаку широко використані стелс-технології: літак покритий радіопоглинаючими матеріалами, створений за аеродинамічною схемою «літаюче крило», реактивні струмені двигунів екрануються[3][4]. Точне значення ЕПР для B-2 невідоме. За різними оцінками, це величина від 0,0014[5] до 0,1 м ²[4].
Створення важкого бомбардувальника почалося в 1979 році за програмою «Advanced Technology Bomber» (ATB). Холодна війна йшла повним ходом, і під час передвиборної кампанії в 1979–1980 роках Рональд Рейган обіцяв відновлення американських збройних сил. 22 серпня 1980 року міністерство оборони США відкрито оголосило, що ведуться роботи зі створення перспективних малопомітних літаків, включаючи проєкт «ATB».
Після оцінки проєктів, конкурс ATB було скорочений до двох команд — Northrop/Боїнг та Lockheed/Rockwell, кожна команда отримала контракт на подальші дослідження. Проєкт «ATB» фінансувався під кодовою назвою «Aurora». 20 жовтня 1981 команда Northrop/Боїнг була визначена переможцем у конкурсі.
Проєкт Northrop отримав позначення B-2 з ім'ям «Spirit». Дизайн літака був змінений в середині 80-х років, що затримало перший політ на два роки і змусило витратити ще 1 млрд доларів США на програму розробки. До 1989 році на розробку бомбардувальника було витрачено в цілому 23 млрд доларів США.
Первісно Міністерством оборони США було замовлено побудову 132 бомбардувальників. Але через закінчення Холодної війни, внаслідок розпаду СРСР, серію збудованих літаків скоротили до 21 екземпляра.
Вперше B-2 показали громадськості 22 листопада 1988 року на заводі ПС № 42 в Палмдейлі, Каліфорнія, де його і зібрали. Перший публічний політ відбувся 17 липня 1989 року.
ПС США спочатку планували замовити 132 літаки B-2, але закінчення холодної війни і відповідне скорочення фінансування, змусило зменшити цю кількість спочатку до 75 одиниць, а згодом і до 21 літака такого типу.[6] В цю кількість ввійшли прототип, п'ять передсерійних літаків і п'ятнадцять серійних. Майже всі вони названі на честь американських штатів[7][8][9].
Бортовий номер | Власне ім'я | Прийнятий на озброєння | Примітки |
---|---|---|---|
82-1066 | Дух Америки | 14 липня 2000 року | Прототип. Здійснив перший політ 17 липня 1989 року. |
82-1067 | Дух Аризони | 4 грудня 1997 року | |
82-1068 | Дух Нью-Йорка | 10 грудня 1997 року | |
82-1069 | Дух Індіани | 22 травня 1999 року | |
82-1070 | Дух Огайо | 18 липня 1997 року | |
82-1071 | Дух Міссісіпі | 23 травня 1997 року | |
88-0328 | Дух Техасу | 21 серпня 1994 року | |
88-0329 | Дух Міссурі | 31 березня 1994 року | Перший B-2, прийнятий на озброєння. |
88-0330 | Дух Каліфорнії | 17 серпня 1994 року | |
88-0331 | Дух Південної Кароліни | 30 грудня 1994 року | |
88-0332 | Дух Вашингтона | 29 жовтня 1994 року | Серйозно пошкоджений під час пожежі. |
89-0127 | Дух Канзасу | 17 лютого 1995 року | розбився 23 лютого 2008 року. Див. Авіакатастрофа на Гуамі |
89-0128 | Дух Небраски | 28 червня 1995 року | |
89-0129 | Дух Джорджії | 14 листопада 1995 року | |
90-0040 | Дух Аляски | 24 січня 1996 року | |
90-0041 | Дух Гаваїв | 10 січня 1996 року | |
92-0700 | Дух Флориди | 3 липня 1996 року | |
93-1085 | Дух Оклахоми | 15 травня 1996 року | |
93-1086 | Дух Кітті Хоука | 30 серпня 1996 року | Названий на честь батьківщини Братів Райт, які були родом зі штату Північна Кароліна. |
93-1087 | Дух Пенсильванії | 5 серпня 1997 року | |
93-1088 | Дух Луїзіани | 10 листопада 1997 року |
B-2 є найдорожчим літаком у світі (і, ймовірно, найдорожчим літаком в історії авіації). Станом на 1998 рік вартість одного B-2 без урахування НДДКР становила 1,157 млрд доларів[18]. Вартість всієї програми B-2 на 1997 оцінювалася майже в 45 млрд доларів; таким чином, з урахуванням НДДКР вартість однієї машини на той момент досягала 2,1 млрд доларів[19].
На думку аргентинського журналіста Дієго Зампіні, під час військової операції НАТО в Югославії (1999) були збиті два літаки B-2: перший (88-0329, «Дух Міссурі») збитий 20 травня над передмістям Белграда ЗРК С-300П, другий (88-0332, «Дух Вашингтона») підбитий 1 червня і впав у Хорватії[24].
На думку Зампіні, системи С-300П було поставлено в Югославію в обхід міжнародного ембарго за наказом прем'єр-міністра Росії Віктора Черномирдіна. Відсутність офіційних заяв з боку югославського керівництва він пояснює міркуваннями секретності та інструкціями Віктора Черномирдіна[24]:
Подібна заява зробило б очевидною можливість росіян нейтралізовувати сучасні американські бомбардувальники, тому Мілошевич, що отримав відповідні інструкції від Черномирдіна, замовчав факт знищення чотирьох американських літаків.
Подібна заява зробило б очевидною можливість росіян нейтралізовувати сучасні американські бомбардувальники, тому Мілошевич, що отримав відповідні інструкції від Черномирдіна, замовчав факт знищення чотирьох американських літаків.
Це повідомлення ставиться під сумнів рядом експертів. Так, під час операції НАТО сербський бік взагалі не володів системами С-300[25]. Фотографії російських військовослужбовців у сербській формі біля комплексу С-300 в 1998 році були зняті в Підмосков'ї та «випадково» розголошені для дезінформації противника про системи ППО Югославії[26].
Американська сторона втрату вказаних бомбардувальників не визнала. Існують також свідчення, які підтверджують, що літаки із зазначеними бортовими номерами продовжували експлуатуватися після 1999 року. Зокрема, «Дух Міссурі» був сфотографований під час військової операції коаліційних сил в Іраку в 2003 році[27], а в 2004 році на ньому вперше здійснив політ повністю жіночий екіпаж[28]. «Дух Вашингтона» сфотографований на авіабазі «Вайтмен» у 2008 році[29] та на кількох інших авіабазах у 2006 — 2007 роках[30].
За офіційними даними США у 2010 році в мирний час було втрачено один бомбардувальник B-2: 23 лютого 2008 року літак B-2 (серійний номер 89-0127, «Дух Канзасу») зазнав аварії біля берегів тихоокеанського острова Гуам на американській військовій базі Андерсен. Це був перший випадок аварії літака цього типу. Двом пілотам вдалося катапультуватися[31]. Після аварії польоти всіх літаків цього типу були припинені. Наприкінці квітня 2008 польоти були відновлені[32].
Комісія з розслідування дійшла висновку, що причиною аварії стала недбалість наземного персоналу, який не включив обігрів приймача повітряного тиску для видалення з його поверхні конденсату[33]. Через це система керування літака отримувала завищене значення швидкості та передчасно дала команду на відрив від землі. Дії екіпажу визнані правильними, інших відхилень від штатного режиму в роботі бортових систем не виявлено, а моделювання ситуації на тренажері показало, що врятувати літак було неможливо[33].
26 лютого 2010 року через виникнення пожежі в одному з двигунів довелось аварійно припинити зліт літака з авіабазі на Гуам. Попри запевнення ПС США про «незначні» ушкодження, ремонт літака тривав два роки[34].
23 жовтня 2018 року літак B-2 Spirit ПС США здійснив аварійне приземлення на авіабазі в Колорадо-Спрінгз. Характер несправності та її причина офіційно повідомлена не була. Обидва члена екіпажу ушкоджень не отримали[34].
14 вересня 2021 року під час виконання навчального польоту на борту B-2 Spirit сталась несправність, під час аварійного приземлення на авіабазі «Вайтмен» (штат Міссурі) літак було пошкоджено, він вислизнув за межі злітно-посадкової смуги. Внаслідок інциденту ніхто не постраждав, пожежі не було[35].
Станом на кінець 2016 року в ПС США було 20 літаків B-2, 19 з них знаходяться в складі 509 Бомбардувального авіаційного крила глобального ударного командування (авіабаза Вайтмен[en], штат Міссурі), в складі двох бойових ескадрилей (13 і 393) а також однієї навчально-бойової (394 ескадрильї). Остання своїх B-2 не має, для навчань переганяються машини з бойових ескадрилей. Ще один B-2 використовується для випробувань.
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Category:Northrop Grumman B-2 Spirit |
|
|
|
|
|
![]() |
Це незавершена стаття з авіації. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |