KC-130 Hercules | |
---|---|
![]() | |
KC-130J із VMGR-252 над Середземним морем, 15 Червня, 2014 р. | |
Призначення | Паливозаправник / Транспорт, Літак підтримки ((Варіант Harvest HAWK)). |
Походження | США |
Виробник | Lockheed Lockheed Martin |
Запланована дата вступу на службу | KC-130F: 1962 KC-130R: 1976 KC-130T: 1983 KC-130J: April 2004 |
Списання | KC-130F (2006) KC-130R (2007) |
Статус | Використовується |
Кількість | KC-130B: 6 KC-130F: 46 KC-130H: 33 KC-130R: 14 KC-130T: 28 KC-130J: 53 |
Вартість одиниці | |
Попередня модель | Lockheed C-130 Hercules Lockheed Martin C-130J Super Hercules |
Наступна модель | Lockheed Martin HC-130J[3] Lockheed Martin MC-130J[3] |
Lockheed Martin KC-130[4][a] — загальна назва для сімейства літаків-заправників модифікації військово-траспортного літака C-130 Hercules призначеного для дозаправлення у повітрі. KC-130J це остання версія, яка експлуатується Корпусом морської піхоти США, наразі з 79 замовлених літаків, 48 було поставлено. KC-130J замінив собою старіші версії KC-130F, KC-130R, та KC-130T, проте, резерв USMC продовжує експлуатацію 12 літаків KC-130T.
Першій політ KC-130F відбувся у січні 1960 року, згідно зі старою системою маркування ВМС США тоді він називався GV-1. Перша експлуатація почалась у 1962 році, KC-130F був спроектований для виконання завдань Дозаправлення у повітрі для підтримки літаків Корпус_морської_піхоти_США. Він був розроблений на базі Lockheed C-130 Hercules.
Новітня версія KC-130J, має уніфікацію 55 % із попередніми моделями, проте фактично це значно покращений літак. Він базується на Lockheed Martin C-130J Super Hercules і надає значно кращі експлуатаційні можливості, та ширші межі продуктивності порівняно з попередніми моделями KC-130F/R/T. Додатково KC-130J зменшує вартість володіння завдяки підвищенню надійності, та зменшенню людино-годин на льотну годину необхідних для обслуговування.
Технологічний розвиток дозволив оснастити літаки системами глобального позиціонування, радіостанціями стійкими до перешкод, деякі KC-130 також обладнані захисними електронними та інфрачервоними системами контрзаходів.
KC-130 це багатоцільовій, багатозадачний тактичний паливозаправник, який забезпечує підтримку паливом яку потребують літаки Корпус_морської_піхоти_США. Це універсальний паливозаправник, який забезпечує Дозаправлення у повітрі як для тактичних літаків, так і для гелікоптерів, в межах радіуса 500-nautical-mile (930 km), а також можливість швидкої заправки на землі за необхідності. Додатково KC-130 забезпечує можливість доставлення людей або вантажів, термінове поповнення припасів у зонах з погано підготовленими злітними смугами, та/або зонах бойових дій, термінової евакуації поранених, десантування/евакуації військ
KC-130J несе 27,215 кг (60,000 lbs) палива, яке використовується як для забезпечення польоту, так і для [Дозаправлення у повітрі]] інших літальних апаратів, використовуючи для цього як баки у крилах, так і спеціальні підвісні ємності. Також існує можливість нести додатково 11,064 кг (24,392 lbs) палива, використовуючі алюмінієвий бак спеціальної конфігурації всередині фюзеляжу. Літак може функціонувати також без додаткового баку всередині фюзеляжу, що дозволяє також перевозити вантажі, що робить цей літак ще більш гнучким.
Літак Літак призначений для Дозаправлення у повітрі різних типів повітряних суден, використовуючі стандартні механізми заправлення паливом. Дві заправні штанги (виготовлені Sargent Fletcher) змонтовані на крилах, кожна здатна перекачувати 300 галонів (1136 літрів) палива за хвилину, що дає можливість заправляти 2 літаки одночасно.
KC-130J також забезпечує можливість швидкої наземної заправки гелікоптерів, транспортних засобів, та паливних цистерн. Літак має можливість переведення своїх двигунів у спеціальний режим малої швидкості (25 %) яка дозволяє живити генератори та паливні насоси. Таке зменшення швидкості обертання двигунів дозволяє уникнути виникнення аеродинамічних струменів повітря позаду літака, що в свою чергу дозволяє персоналу працювати у відносно спокійних умовах, у той час коли літак перекачує 2271 л (1823 кг, 600 гал, 4018 фунтів) палива за хвилину[5]
Після прийняття у Корпус_морської_піхоти_США стандарту ISR, та встановлення Weapon Mission Kit, KC-130J може працювати як літак вогневої підтримки використовуючи ракети (Hellfire або Griffin), precision-guided bombs, або 30 мм автоматичну гармату[6], це виконання, назване «Harvest HAWK» (Hercules Airborne Weapons Kit) може бути використане в умовах коли точність не є обов'язковою, наприклад при стримуванні наземних військ супротивника[7]
Система націлювання зброї (СНЗ) AN/AAQ-30 включає в себе інфрачервоні та телевізійну камери, змонтовані під зовнішнім баком лівого крила, це також сама СНЗ що використовується у модифікованому ударному вертольоті AH-1Z Viper.[8]. Стандартне озброєння літака, це 4 ракети Hellfire та 10 GPS керованих ракет Griffin[9] Оператор системи озброєння використовує Fire Control Console змонтовану на палеті HCU-6/E у вантажному відсіку[10]. Літак зберігає свої можливості як заправника або транспортного літака, при необхідності вогнева система може бути демонтована менш ніж за добу[11]. Програма ВПС США MC-130W Dragon Spear використовує схожу концепцію.
Корпус_морської_піхоти_США планує придбати по три системи для кожного діючого ескадрону KC-130J, усього 9 систем, кожна вартістю до US$22 million.[12] Перший випробувальний політ відбувся 29 серпня у VX-20, а перше розгортання у жовтні 2010 у VMGR-352.[11]
KC-130 брав участь у наступних військових операціях Війна_у_В'єтнамі, Війна_в_Перській_затоці, Операція_«Нескорена_свобода», Війна в Іраку, та інших протягом останніх 50-ти років. А також у Фолклендській війні зі сторони Аргентини.
VMGR-252, Cherry Point, NC був першим ескадроном, який перейшов на використання KC-130J. На відміну від більшості ескадронів, що переходили на нові літаки, VMGR-252 не припинили тренування заради нового літака. Замість цього вони продовжили підтримувати їхні «старі» «Геркулеси» то моменту коли вони повністю переведені на нову модель.
У лютому 2005 року, VMGR-252 здійснив перше бойове розгортання шістьох KC-130J, на базі в Аль-Асаді, Ірак, для підтримки операцій в ході війни в Іраку
VMGR-252 був єдиним експлуатантом KC-130J протягом року, до того часу коли VMGR-352 прийняв, та перейшов на використання моделі J.
Середовище напівприйнятих загроз, та найсучасніші системи захисту встановлені на моделі J дозволили літаку працювати над полем бою, заправляючі бойові літаки в безпосередній близькості до бойових дій, на відміну від інших заправників, які працювали на відносно безпечній відстані.
У 2006 році, в Іраку, VMGR-252 та 352 спільно використовували відділення літаків, і ця парадигма використовувалась протягом років.
Влітку 2006 року, VMGR-252 надало 2 відділення KC-130J для підтримки 24th Marine Expeditionary Unit (24MEU) в RAF Akrotiri на Кіпрі під час Лівано-Ізраїльського конфлікту того літа. У той же час VMGR-252 почало широкомасштабні навчання та розробку тактики використання нового MV-22 Osprey, що потребувало зміни процедур для можливості заправлення конвертопланів паливозаправниками великого радіусу дії
Влітку 2008 року, VMGR-252 надав відділення KC-130J 24MEU під час відповлення присутнсті Корпус_морської_піхоти_США у Кандагарі, Афганістан. У цій операції було зафіксовано багато успішних прикладів використання, як то посадки на непідготовлені посадкові смуги, доставлення припасів, логістична підтримка, та дозаправлення.
Хоча USMC KC-130J залишили Ірак, їх присутність підтримується для забезпечення потреб операції «Нескорена_свобода» у Афганістані, літаки та екіпажі надають VMGR-252 та VMGR-352 у різні періоди часу.
KC-130J із VMGR-252 та VMGR-352 були також розгорнуті у Джибуті для підтримки антитерористичних операцій на Сомалійському півострові
Після повеней 2010 року у Пакистані, KC-130Js із ескадрону USMC VMGR-352 доставили більше 200000 фунтів гуманітарної допомоги по всьому Пакистану.[13]
ВПС Швеції використовують 1 KC-130H
ВМС Японії придбали 6 KC-130R які потім було переміщено на зберігання.[19]. Обладнання для повітряної дозаправки було демонтовано, що повернуло їх до стандартного виконання C-130R. На літаках також були встановлені нові стійки шасі, опори вантажних дверей, опорну арматуру центрального крила, та зроблено відновлення від корозії. На додачу до структурних модифікацій, Японія також отримала 30 двигунів T56-A-16, які пройшли капітальний ремонт, а також цифрові кабіни, з підтримкою цифрових систем супутникової навігації. Відновлення почалось у листопаді 2012 р., так закінчилось навесні 2013 . Військово-морські сили Японії замінили цими літаками наявні на той час YS-11M/M-A, для перевезень людей, та вантажів, гуманітарних та медичних місій, а також як транспорт для високопосадовців країни.[20]
Джерело: Lockheed Martin KC-130J Super Tanker fact sheet,[25]
Основні характеристики
Льотні характеристики