Nieuport 14 A.2 | |
---|---|
![]() Nieuport 14 | |
Určení | průzkumný letoun |
Výrobce | Société Anonyme des Établissements Nieuport |
Šéfkonstruktér | Gustave Delage |
První let | 1915 |
Zařazeno | 1916 |
Vyřazeno | 1917 |
Charakter | vyřazen ze služby |
Uživatel | Aéronautique militaire |
Výroba | 1916 |
Vyrobeno kusů | 100[1]:s.377 |
Vyvinuto z typu | Nieuport 12 |
Varianty | Nieuport 14 E.2/D.2 Nieuport 82 D.2 |
Další vývoj | Nieuport 15 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Nieuport 14 byl dvouplošný průzkumný letoun vyráběný ve Francii v době první světové války. Po jeho zasazení do bojů začalo být zřejmé, že typ nedosahuje požadovaných výkonů a proto byl brzy stažen z prvoliniové služby[2][3] a užíván jako cvičný.
Typ byl vyvinut v létě 1915 v odpověď na požadavek Aéronautique militaire na dvoumístný průzkumný stroj disponující akčním rádiem 300 km s nákladem pum.[4] Konstrukce firmy Nieuport byla založena na jejím průzkumném typu Nieuport 12, s prodlouženým trupem, vyvažujím hmotnost osmiválcového vidlicového motoru Hispano-Suiza 8A, a zvětšeným rozpětím křídel, která byla opatřena dalším párem mezikřídelních vzpěr[4][5]:s.41 ve tvaru písmene „V“. Rozpětí horního křídla bylo větší než spodního, jak bylo u tehdejších typů firmy obvyklé. Kapalinové chladiče typu Hazet byly umístěny na bocích trupu.[5]:s.41 Osádka stroje měla stanoviště ve společném kokpitu tandemového uspořádání, u prototypu seděl pilot vzadu a pozorovatel na předním sedadle, ale u sériových strojů bylo jejich rozmístění obráceno a pozorovatel v nich současně obsluhoval kulomet Lewis na lafetě Étévé.[5]:s.41
Zakázka na prvních šest kusů byla zadána v listopadu 1915.[5]:s.41
Tři Nieuporty 14 byly upraveny pro účely zkoušek: jeden s výřezy ve spodním křídle majícími zlepšit výhled osádky směrem dolů a motorem Lorraine-Dietrich 8A o výkonu 180 hp (134,2 kW), další s motorem Hispano-Suiza o výkonu 150 hp (111,85 kW) a třetí s motorem Hispano-Suiza o výkonu 220 hp (160 kW) a horním křídlem srpkovitého tvaru.[5]:s.43
Po neúspěchu letounu v bojové úloze byly vyrobené kusy upraveny na cvičné stroje Nieuport 14 D.2 a Nieuport 82 D.2.
Dalším zvětšením rozměrů původní konstrukce vznikl prototyp bombardéru Nieuport 15.
Sériové stroje se u francouzských leteckých jednotek objevily na jaře roku 1916, a před koncem roku jich na frontě u několika různých letek, kde nahrazovaly stárnoucí stroje Voisin, sloužilo okolo dvaceti kusů. Kromě nedostatečných výkonů, zjištěných brzy po nasazení letounu do akcí, se typ potýkal i s problémy s nedostatečně účinnými chladiči.[1]:s.418 Během podzimu pak byl letoun stažen z první linie a pod označením Nieuport 14 École předán výcvikovým jednotkám. Úpravou později vznikla specializovaná cvičná varianta s dvojím řízením a rotačním motorem Le Rhône o výkonu 80 hp Nieuport 14 D.2. Na jejím základě poté vznikl dále zdokonalený cvičný typ Nieuport 82 D.2, přezdívaný Grosse Julie („Těžká Julie“), který se vyznačoval plochou křídel zmenšenou na 28 m²[5]:s.43 a pomocným párem podvozkových noh majícím zamezit možnost převrácení letounu na nos při vzletu a přistání.
O typ původně projevila zájem i britská Royal Naval Air Service, která objednala 50 exemplářů, ale zakázka nebyla realizována.[1]:s.375 Jediným zahraničním uživatelem se stala Brazílie, která získala sedm kusů Nieuportu 82, jež do roku 1924 užívala k výcviku ve Škole vojenského letectva (Escola de Aviação Militar).[1]:s.418
Údaje platí pro variantu Nieuport 14 A.2[1]:s.374
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Nieuport 14 na anglické Wikipedii.