Za sigma receptori se nekad mislilo da su tip opioidnih receptora, zato što dstereoizomeribenzomorfanske klase opioidnih lekova ne deluju na μ, κ, i δ receptore, a umanjuju kašalj. Međutim, rezultati farmakoloških testiranja su pokazali da se sigma receptori aktiviraju lekovima koji su potpuno nevezani sa opioidima, i da je njihova funkcija nije srodna sa funkcijom opioidnih receptora. Na primer, fenciklidin (PCP) i antipsihotikhaloperidol mogu da interaguju sa ovim receptorom. Ova dva leka nemaju hemijske sličnosti sa opioidima.
Kad je σ1 receptor bio izolovan i kloniran, utvrđeno je da nema strukturne sličnosti sa opioidnim receptora. Iz tog razloga je on označen kao zasebna klasa receptora.
^Skuza G, Rogóz Z (2006). „The synergistic effect of selective sigma receptor agonists and uncompetitive NMDA receptor antagonists in the forced swim test in rats”. J. Physiol. Pharmacol. 57 (2): 217—29. PMID16845227.
^Calabrese JR; Suppes T; Bowden CL; et al. (2000). „A double-blind, placebo-controlled, prophylaxis study of lamotrigine in rapid-cycling bipolar disorder. Lamictal 614 Study Group”. The Journal of Clinical Psychiatry. 61 (11): 841—50. PMID11105737.
^Maeda DY, Williams W, Bowen WD, Coop A (2000). „A sigma-1 receptor selective analogue of BD1008. A potential substitute for (+)-opioids in sigma receptor binding assays”. Bioorganic & Medicinal Chemistry Letters. 10 (1): 17—8. PMID10636233.