Nakajima Ki-34 | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | військово-транспортний літак |
Перший політ: | 12 вересня 1936 |
Прийнятий на озброєння: | 1937 |
Знятий з озброєння: | 1945 |
Період використання: | 1937–1945 |
На озброєнні у: |
![]() ![]() |
Розробник: | Літаки Накаджіма |
Всього збудовано: | 351 |
Конструктор: | Літаки Накаджіма |
Екіпаж: | 3 особи |
Крейсерська швидкість: | 310 км/год |
Максимальна швидкість (МШ): | 360 км/год |
Дальність польоту: | 1 200 км |
Практична стеля: | 7 000 м |
Довжина: | 15,30 м |
Висота: | 4,15 м |
Розмах крила: | 19,81 м |
Площа крила: | 49,20 м² |
Споряджений: | 5 250 кг |
Двигуни: | 2 х Nakajima Kotobuki 41, 2 х 710 к.с. |
| |
![]() |
Nakajima Ki-34 (яп. 中島AT-2) — серійний військово-транспортний та пасажирський літак Імперської армії Японії та Імперського флоту Японії (L1N1) періоду Другої світової війни. Кодова назва союзників - «Тора» (англ. Thora).
у 1935 році фірма Nakajima придбала ліцензію на виготовлення пасажирського літака Douglas DC-2. Керівництво фірми вирішило на базі цього літака розробити власну двомоторну машину для обслуговування місцевих авіаліній. Проект отримав назву AT-1. В процесі роботи прототип зазнав чималих змін порівняно з оригіналом і отримав кодову назву AT-2. Перший літак злетів у повітря у 1936 році.
Це був двомоторний низькоплан з двигунами Nakajima Kotobuki 2-1 потужністю по 580 к.с. Екіпаж складався з 3 чоловік, а в салоні могли розміститись 8 пасажирів. Льотні випробування пройшли успішно, незважаючи на незначні проблеми з двигуном і механізмом шасі, і у 1937 році Nakajima отримала замовлення на виготовлення 32 літаків AT-2 для авіакомпаній «Японські імперські авіалінії» та «Маньчжурські авіалінії». В серійному варіанті використовувався двигун Nakajima Kotobuki 41 потужністю 710 к.с.
В тому ж році літак був прийнятий на озброєння армії Японії під назвою «Армійський транспортний літак Тип 97» як зв'язковий та десантний літак. На військовому варіанті встановлювався двигун Nakahima Ha-lb потужністю 710 к.с.
У 1938 році декілька десятків літаків замовило командування Імперського флоту Японії. В морській авіації вони отримали назву «Транспортний літак флоту Тип 97» (або L1N1). Екіпаж L1N1 складався з 3 чоловік: пілота, другого пілота та радіооператора. В транспортному салоні могли розміщуватись 11 пасажирів або 8 парашутистів з повним спорядженням.
Ki-34 та L1N1 широко використовувались на всіх ділянках Тихоокеанського театру бойових дій з першого до останнього дня війни. Всього було збудовано 351 літак, з них 318 - для військового використання. [1]
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Nakajima Ki-34
|
|
|