Kawanishi E8K | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | поплавковий гідролітак |
Перший політ: | 1933 |
На озброєнні у: | ![]() |
Всього збудовано: | 1 |
Екіпаж: | 2 особи |
Крейсерська швидкість: | 167 км/год |
Максимальна швидкість (МШ): | 293 км/год |
Довжина: | 9,23 м |
Висота: | 3,87 м |
Розмах крила: | 11,95 м |
Площа крила: | 23,34 м² |
Споряджений: | 1900 кг |
Двигуни: | 1 х Nakajima Kotobuki 2-kai 1, 585 к.с. |
Маса підвісних елементів: | 2 x 30-кг бомби кг |
Кулеметне озброєння: | 3 x 7,7-мм кулемети |
Kawanishi E8K — проєкт розвідувального гідролітака Імперського флоту Японії періоду 1930-х років.
У 1933 році Імперський флот Японії сформулював технічні вимоги «8-Сі» на розробку двомісного розвідувального гідролітака, який мав би замінити застарілі Nakajima E2N та Nakajima E4N. Основними вимогами були маневреність не гірша, ніж у сучасних винищувачів та використання двигуна Nakajima Kotobuki 2 KAI 1 потужністю 585 к.с. У конкурсі взяли участь фірми Kawanishi, Aichi та Nakajima, проєкти яких отримали позначення E8K, E8A та E8N відповідно.
Фірма Kawanishi запропонувала найпрогресивніший проєкт — вільнонесучий низькоплан, встановлений на один основний та два підтримуючі поплавки. Озброєння складалось з двох синхронних 7,7-мм кулеметів для стрільби вперед і одного 7,7-мм кулемета у стрільця в задній кабіні. На зовнішню підвіску можна було встановити дві 30-кг бомби.
Прототип був готовий у грудні 1933 року, і у січні 1934 року розпочались випробування. Вони показали, що у порівнянні з E4Y2 суттєво погіршились характеристики зльоту та посадки та знизилась маневреність. Оскільки за цими двома параметрами, спеціально обумовленими в специфікації, літак E8K програвав конкурентам E8A та E8N, у лютому 1934 року проєкт E8K був відхилений флотом.
У подальшому флот уклав з фірмою Kawanishi контракт на виробництво 48 екземплярів літака E8N, який переміг у конкурсі.
|
|