Okres Vynohradiv Виноградівський район | |
---|---|
![]() Kostelík ve vesnici Novoselica | |
Geografie | |
Hlavní město | Vynohradiv |
Souřadnice | 48°8′ s. š., 23° v. d. |
Rozloha | 697 km² |
Nejvyšší bod | Frasyn (826 m n. m.) |
Obyvatelstvo | |
Počet obyvatel | 120 013 (2013) |
Hustota zalidnění | 172,2 obyv./km² |
Správa regionu | |
Stát | ![]() |
Nadřazený celek | Ukrajina |
Druh celku | okres (rajón) |
Vznik | 1947 |
Zánik | 2020 |
Sídlo | 90300, Закарпатська область, Виноградівський р-н, м. Виноградів, пл. Миру, 5, 2-33-50 |
Oficiální web | rajrada |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Okres Vynohradiv, též Vynohradivský rajón (ukrajinsky Виноградівський район, Vynohradivskyj rajon) byl jedním z okresů Zakarpatské oblasti na západní Ukrajině. Okres zahrnoval téměř výlučně ukrajinskou část někdejší Ugočské župy, jejíž symboliku používal, dále zahrnoval Velkou Palaď z někdejší Szátmárské župy, jakož i zanedbatelnou část někdejší Berežské župy. Z větší částí se kryl s prvorepublikovým okresem Sevluš. V červenci 2020 bylo během administrativně-teritoriální reformy, která snížila počet okresů oblasti ze 13 na 6, celé jeho území začleněno do okresu Berehovo.[1]
Území bývalého okresu (jak ukazuje název) je bohaté na produkci vína.
Okres Vynohradiv se rozkládal na jihu oblasti podél hranice Ukrajiny s Maďarskem a Rumunskem s významnými hraničními přechody, a to silničním Výlok a železničním Djakovo (též Djakove, ukrajinsky Дякове). Většina okresu ležela na rovině. Nejvyšším bodem byla 826 m vysoká hora Frasyn.
Na území tohoto bývalého okresu žije mnoho národností. Významné zastoupení mají Maďaři a Romové. S hustotou osídlení 169 os./km² byl na prvním místě v oblasti.
Nachzelo se zde:
Okres byl ovlivněn uherskou historií (palác Pereni). Nad městem Vynohradiv je zřícenina hradu Kankiv a v Královu nad Tisou je zřícenina královského hradu Njalab. V okrese Sevluš bylo postaveno v letech 1934 - 1937 nejvýchodnější československé vojenské opevnění.[2]
Ve vesnici Novoselica (ukrajinsky Новоселица) se nachází malý (14 m dlouhý, 25 m věž) dřevěný kostelík ze 17. století, postavený bez použití jediného hřebíku. Uvnitř je zachovalá výzdoba a ikonostas ze stejné doby. Vedle kostelíku je etnografické muzeum.[3]