Illativ (zkratka ILL, z lat. illatus) je lokální mluvnický pád, jehož základním významem je směr dovnitř něčeho. V češtině mu často odpovídá předložka „do“. Vyskytuje se v litevštině a ugrofinských jazycích, např.: finštině, estonštině nebo maďarštině.
Ve finštině se tvoří pomocí koncovek -hVn nebo -seen (resp. -hin nebo -siin v plurálu), kde „V“ reprezentuje poslední samohlásku, na kterou končí kmen slova. Pokud slovo končí na krátkou samohlásku (tedy nikoliv na dlouhou samohlásku nebo dvojhlásku), tak se -h- odsouvá (kromě dialektů) a vzniká dlouhá samohláska.
Používá se pro: