Desembarcament de navilis espanyols a la Batalla de l'Illa Terceira o tercera, durant el combat naval el 26 de juliol de 1582, entre una esquadra espanyola de 26 naus on van participar diversos patatxos , comandats per Dom Álvaro de Bazán, i una esquadra francesa de 60, al comandament de l'almirallFilippo di Piero Strozzi, i que acabà amb una aclaparadora victòria per als espanyolsPintura anglesa sobre l'intent d'invasió d'Anglaterra, en la guerra Anglo-espanyola a finals del segle xvi
Un patatxo[1][2] és un tipus d'embarcació de vela amb dos pals, molt lleugera i de poc calat, una mena de barreja entre un bergantí i una goleta, que en els seus inicis va ser un vaixell de guerra, estant destinat a la vigilància i inspecció de les costes i ports normalment supeditada a una altra embarcació de més importància o mida, i també per a viatges transpacífics, encara que posteriorment es va utilitzar per a fins civils o d'aprovisionament i que solia ser d'unes 30 tones.
El Galgo i La Margarita (pertanyent a l'Armada real de la guàrdia de la carrera de les Índies, encallat a l'illa de la Bermuda, en 1639.
Sant Joan i Sant Pere 1639, patatxos basc i flamenc, respectivament, pertanyents a Juana Larando i que es van dedicar al saqueig de navilis a la costa de França i el Canal de la Mànega.
Santa Cruz , construït a 1698 a les drassanes reials de Guayaquil, armat amb 44 canons, i amb una tripulació de 300 mariners sota el comandament de Nicolás de la Rosa, comte de Vega Florida, i que formava part de la Flota de Terra Ferma.
Ntra Senyora del Carme , capitanejat per Araoz a 1708.