Elias Heltberg Lund | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 12. juli 1762[1]![]() Overhalla | ||
Død | 20. feb. 1824[1]![]() Verdal kommune | ||
Beskjeftigelse | Politiker, offiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Norge |
Elias Heltberg Olsen Lund (født 12. juli 1762 i Overhalla, død 20. februar 1824 i Verdal) var en norsk offiser og politiker.
Han fødtes på Homstad i Namdalen,[2] som sønn av løytnant Ole Mortensen Lund (1727-1784)[2][3] og Elisabeth Margaretha Heltberg (1737-1784).[2][4] Faren bygde opp et stort gods i Namdalen gjennom oppkjøp av kirker og kirkegods, og Elias vokste opp her under gode materielle kår.[5][2] Han skal ha arvet flere kirker i Fosnes prestegjeld etter farens bortgang, noe som ga inntekter blant annet i form av avgifter fra gårdene som hørte med kirkegodset.[6]
Etter å ha blitt konfirmert i 1779,[2] startet Lund sin militære karriere samme høst, da han allerede som 17-åring kom inn i det 1ste Trondhjemske regiment som vikarierende korporal i Fosnes.[2] Han ble forfremmet til virkelig korporal i 1882 og tjenestegjorde deretter ved det Nordenfjeldske regimente, hvoretter han steg i offisersgradene i Hæren.[2] Han utnevntes til sekondløytnant i 1786, premierløytnant 1791, og kaptein 1800. I 1806 ble han sjef for det Stadsbygske kompani.[2]
Som norsk offiser kjempet Lund på fransk side under Napoleonskrigene, og var i den sammenheng blant annet delaktig i Krigen med Sverige 1808-1809.[2] I 1811 ble Lund utnevnt til major, og kommanderte i den stillingen det første nordenfjelske skiløperkompani.[2] Som følge av Kielfreden i januar 1814 marsjerte Lunds skiløperkompani sørover, angivelig etter ordre fra prins Christian Frederik,[7] og lå innkvartert en tid i Hedmark.[2] Fra 1818 og til sin bortgang var så Lund oberst i den trondhjemske brigade.[2]
Han innvalgtes på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1815–1817, som del av Norges første ordentlige Storting, og satt i seks komiteer,[8] hvorav i den såkalte Gage- og Pensionskomiteen og Kirkekomiteen.[9] Lund skal også ha vært blant de fungerende stabsoffiserer ved Karl III Johans kroning i 1818,[10] hvoretter han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Samme år skrev han et selvbiografisk synopsis som et århundre senere ble trykket i boken Stamtavle over presteslegten Lund fra Stod.[2]
Heltberg Lund giftet seg i 1797 med Anna Frederikke Klingenberg Schive (1776-1851), datter av sogneprest Jens Schive og Sophie Marie Matheson.[2][11] Heltberg Lund hadde i utgangspunktet hatt ønske om å drive videre foreldrenes gård i Namdalen, men da dette ikke lyktes ham etter foreldrenes død fikk han omsider kjøpt gården Østvig i Beitstad (den gangen Bedstaden) for den anselige sum av 1.800 riksdaler,[2] hvor ekteparet flyttet straks etterpå. De fikk seks barn: Ole (1798), Jens (1799), sorenskriver Bernt Christian Lorck (1801), Frederica Sophie (1803), Hans Elias (1805) og Elisabeth Margrethe (1808).[2] Fra 1812 var familien bosatt på Minsås i Verdal, hvor Elias Heltberg Lund gikk bort vinteren 1824, 61 år gammel.[2] Han ble begravet på Stiklestads kirkegård.[8]
Elias Heltberg Lund er, gjennom sønnen Bernt Christian og dennes datter Bernhardine Marie Berger, tipp-tipp-tippoldefar til sosiolog Thomas Mathiesen.[12][13]