Soneja (es) ![]() | |||||
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | País Valencià | ||||
Província | Castelló | ||||
Comarca | Alt Palància ![]() | ||||
Capital | Soneja ![]() | ||||
Població humana | |||||
Població | 1.508 (2023) ![]() | ||||
Gentilici | Soneixí, soneixina ![]() | ||||
Idioma oficial | castellà (predomini lingüístic) ![]() | ||||
Geografia | |||||
Part de | |||||
Superfície | 29,1 km² ![]() | ||||
Altitud | 263 m ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Partit judicial | Sogorb | ||||
Dades històriques | |||||
Dia de mercat | Dimarts | ||||
Festa patronal | Crist de la Sang i Sant Miquel Del 20 al 30 de setembre | ||||
Organització política | |||||
• Alcalde ![]() | Benjamín Escriche Rivas ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 12480 ![]() | ||||
Fus horari | |||||
Codi INE | 12106 ![]() | ||||
Codi ARGOS de municipis | 12106 ![]() | ||||
Lloc web | soneja.es… ![]() | ||||
![]() ![]() |
Soneixa (en castellà i oficialment, Soneja) és un municipi del País Valencià a la comarca de l'Alt Palància.
El terme municipal de Soneja està travessat pel riu Palància. La major part del terme està situada en la vall del riu que comença a eixamplar-se. Per això a pesar de trobar-se en els contraforts de la Serra d'Espadà no hi ha elevacions muntanyenques de rellevància. El nucli urbà es troba molt prop del curs fluvial, a una altitud de 263 metres.
La manera més senzilla d'arribar a Soneja és a través de l'autovia A-23, de Sagunt a Somport. El poble es troba a 50 km de València, 57 km de Castelló de la Plana, 23 km de Sagunt i 95 km de Terol. També té accés ferroviari a través de la línia de rodalia C-5 (Vegeu: Estació de Soneixa), que enllaça València i Caudiel, i mitjançant autobús des de Castelló i València.
Fita amb els municipis d'Alfondeguilla, Almedíxer, Assuévar, Castellnou, Xóvar, Sogorb, Sot de Ferrer, Algar de Palància i Sagunt.
L'emplaçament de població en terres soneixines s'ha datat des de molt antic. L'entorn de La Dehesa ha revelat assentaments humans de l'Epipaleolític,[1] i els historiadors consideren que, ubicada al camí natural entre Sagunt i l'antiga Segobriga, totes dues aliades, es va haver d'establir un emplaçament romà, com ho demostra un castrum descobert en la Muntanya Gómez, limítrof entre els termes municipals de Soneixa i Sot de Ferrer. D'altra banda, s'han trobat restes de finals dels temps ibèrics i de la plena romanització en diversos punts del territori, encara que hi ha raons per a pensar que l'emplaçament on actualment es troba el nucli urbà de Soneixa no es podria considerar com a tal, com a població, fins al segle x o xi.
Després de la conquesta del Regne de València per Jaume I, es permeté als seus pobladors musulmans continuar vivint i conservar les seues creences i tradicions, a canvi de pagar imposts als nous senyors cristians. És per això que des de llavors s'anomenaren "mudèjars". Es conserva, probablement dels segles immediatament posteriors, un aqüeducte medieval que encara hui complix la seua funció. L'any 1260 el rei la va cedir, junt amb Assuévar, Mosquera i Pollinos, a Simó Pérez d'Arenós, a la família del qual va ser confirmada l'any 1330 per Alfons IV (1299-1336), i a la qual va pertànyer fins que es va unir per matrimoni als Folch de Cardona a mitjan segle xv.
A partir especialment de la guerra de les Germanies, els mudèjars del Regne de València van ser obligats a convertir-se al cristianisme, anomenats a partir de llavors moriscs. En 1534 es van crear noves parròquies en llocs habitats per moriscs, com ara les de Soneixa, Assuévar i Xóvar,[2] encara que va continuar unida a l'església parroquial d'Almedíxer i el seu curat.
El 8 de febrer de 1563 va tindre lloc el desarmament dels moriscs valencians, amb la confiscació a Soneixa de 27 espases, 5 punyals, 2 ballestes, 1 rodela, 3 broquers, 3 cervellera i 1 daga.[3] L'any 1599 la parròquia de Soneixa, Assuévar i Xóvar es va convertir en curat, deslligant-se de l'església parroquial d'Almedíxer, i s'aprovà la fundació d'una església parroquial en el lloc de Soneixa, a fi de forçar la conversió real dels seus moriscs.[4]
Després de l'expulsió dels moriscs del Regne de València, decretada 22 de setembre de 1609, Soneixa va quedar despoblada, ja que la totalitat dels habitants eren moriscs. El lloc va ser novament poblat per 39 famílies quan José Folch de Cardona els va atorgar —junt amb les 6 famílies arribades a Assuévar— la carta de poblament el 27 de novembre de 1609.[5]
Encara que tenia una església anterior (construïda en 1633), el 5 d'octubre de 1751 es va iniciar la construcció de l'actuals església de Sant Miquel Arcàngel, que fon acabada l'any 1768.[6]
Durant la primera guerra carlina va patir diverses incursions de les forces carlistes, com ara el saqueig i incendi causat en 1836 per Josep Miralles Marín el Serrador, en el que es coneix com a batalla de Soneixa.[7] Per eixe i altres motius, la vila es va fortificar amb tres recintes emmurallats entre els anys 1839 i 1840.
Trenta anys més tard, entre 1861 i 1869, es dugueren a terme les tasques de delimitació i amollonament per a la completa separació dels termes municipals de Soneixa i Assuévar.[8]
Ja en el segle xx, Soneixa va patir novament els rigors de la guerra civil i de la postguerra, ja que en els seus voltants va existir un camp de concentració que va albergar presoners republicans una vegada va acabar la guerra (entre altres, hi havia el que seria posteriorment destacat dramaturg, Antonio Buero Vallejo).
Pel que fa a la seua toponímia, tradicionalment s'ha pensat que el seu nom podria derivar del nom Sonexa, atés que —segons dades facilitades per qui fon procurador del Comte de Cervelló— "en el sitio que hoy ocupa el Palacio había una Alquería con su correspondiente torre, habitada por un moro llamado Sonexa; alfaquí de un grupo de moros establecidos en lo que hoy es la calle de la Hombría".[9] No obstant això, la toponímia actual proposa la tribu berber dels sanhaja (Sanhâga, Sinhaja, Sinhaya) com a la hipotètica fundadora de l'aljama de Soneixa, que degué sorgir al voltant del segle xi a la part alta del tossal on actualment hi ha la plaça de l'església.[10]
1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2005 | 2007 | 2011 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1.814 | 1.804 | 1.713 | 1.855 | 1.656 | 1.720 | 1.801 | 1.607 | 1.525 | 1.435 | 1.379 | 1.365 | 1.429 | 1.533 |
La seua economia es repartix quasi a parts iguals entre l'agricultura, la indústria i el sector servicis, encara que en l'actualitat guanya terreny el sector industrial.
El Ple de l'Ajuntament està format per 9 regidors. En les eleccions municipals de 26 de maig de 2019 foren elegits 7 regidors del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE) i 2 del Partit Popular (PP).
Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | |||
Partit Socialista del País Valencià-PSOE | ![]() |
Benjamín Escriche Rivas | 655 | 74,01% | 7 (![]() | |
Partit Popular | ![]() |
Ricardo Navarre Bon | 216 | 24,41% | 2 (![]() | |
Vots en blanc | ![]() |
14 | 1,58% | |||
Total vots vàlids i regidors | 885 | 100 % | 9 | |||
Vots nuls | 27 | 2,96% | ||||
Participació (vots vàlids més nuls) | 912 | 78,28%** | ||||
Abstenció | 253* | 21,72%** | ||||
Total cens electoral | 1.165* | 100 %** | ||||
Alcalde: Benjamín Escriche Rivas (PSPV-PSOE) (15/06/2019) Per majoria absoluta dels vots dels regidors (7 vots de PSPV-PSOE[11]) | ||||||
Fonts: JEC,[12] JEZ Sogorb,[13] M. Interior,[14] Periòdic Ara.[15] (* No són vots sinó electors. ** Percentatge respecte del cens electoral.) |
Des de 2007 l'alcalde de Soneixa és Benjamín Escriche Rivas del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE).
Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
---|---|---|---|---|
1979–1983 | Ilidio Zorita Ballester | PSPV-PSOE | 19/04/1979 | -- |
1983–1987 | Gerardo Soriano Piquer | PSPV-PSOE | 28/05/1983 | -- |
1987–1991 | Emilio Ginés Rivas | PSPV-PSOE | 30/06/1987 | -- |
1991–1995 | Emilio Ginés Rivas | PSPV-PSOE | 15/06/1991 | -- |
1995–1999 | Emilio Ginés Rivas | PSPV-PSOE | 17/06/1995 | -- |
1999–2003 | Emilio Ginés Rivas | PSPV-PSOE | 03/07/1999 | -- |
2003–2007 | Emilio Ginés Rivas | PSPV-PSOE | 14/06/2003 | -- |
2007–2011 | Benjamín Escriche Rivas | PSPV-PSOE | 16/06/2007 | -- |
2011–2015 | Benjamín Escriche Rivas | PSPV-PSOE | 11/06/2011 | -- |
2015–2019 | Benjamín Escriche Rivas | PSPV-PSOE | 13/06/2015 | -- |
2019-2023 | Benjamín Escriche Rivas | PSPV-PSOE | 15/06/2019 | -- |
Des de 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 | -- |
Fonts: Generalitat Valenciana[16] |
Acabada en 1766, encara que construïda entre 1751 i 1768, és d'estil neoclàssic, amb cor alt i capella de la comunió independent. A la dreta del creuer hi ha una marededeu dels Dolors d'Esteve Bonet i dues imatges representant a Santa Rosa i la Mare de Déu del Rosari. El campanar és de base quadrada i d'escassa altura, i remata la terrassa amb un templet. Com tantes altres esglésies, potser està construïda sobre els fonaments de la mesquita. Allotja una de les dues campanes més antigues del País Valencià (l'altra es troba a Torrent, datada en 1250). L'edifici fon u dels primers projectes d'Antoni Gilabert, en col·laboració amb Felip Rubio.
Vegeu també: Gastronomia de l'Alt Palància |
La gastronomia de Soneja és molt similar a la de la resta de la comarca de l'Alt Palància a on està enclavada, i és un dels aspectes més destacables del seu patrimoni cultural. És de transició entre la valenciana i aragonesa, es basa en la tradició mediterrània de les terres d'interior. És una cuina senzilla, basada en la qualitat de les matèries primeres, amb les quals s'elaboren embotits, un excel·lent oli d'oliva, o fruites i hortalisses de l'horta. Entre els plats de la cuina soneixera cal destacar l'olla, en les seues tres variants (de dejuni, amb cap de porc i de col), i l'arròs al forn.
La seua rebosteria està representada pels "coquitos", els "cocotes" (empanades de tomaca), les coques de tomaca, la coca de "mollas", les "orilletas", els pastissos de Nadal (moniato i cabell d'àngel), els "rosigones", els mantecados, les torrades d'ametla, els rotllos d'anís o vi, les coques de poma i les "margaritas" (magdalenes).
![]() |
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Soneixa |