Ny-Nederland (nederlandsk: Nieuw-Nederland; latin: Nova Belgica eller Novum Belgium) var en provins som lå på Nord-Amerikas østkyst på 1600-tallet, og som tilhørte kolonimakten De forente Nederlandene. Koloniet ble overtatt av britene og dens største bosetning Ny-Amsterdam, utviklet seg senere til New York city.
I provinsen fantes en svensk koloni – Nye Sverige – som ikke var blitt anerkjent av nederlandske myndigheter; den svenske kolonien ble erobret i 1655 og besto av opptil 200 personer.
Gjenskapning av en stokkade og et blokkhus slik det kan ha sett ut i 1832 i Illinois.Forsida av «Friheter og eksempsjoner» som ble publisert i 1630[1] – et charter som introduserte en form for koloni (innafor kolonien) – patroonschap – der eierrettigheter tilfalt en (person som var) patroon. For øvrig forbød charteret privatpersoners oppkjøp av land fra urbefolkningen.
Området hadde urbefolkning.
Cirka år 1613 ble den første nederlandske bosetningen grunnlagt, bestående av små hytter bygget av mannskapet fra «Tijger» (tiger), et nederlandsk skip som tok fyr da det seilte på Nordfloden.[2]
I mai 1624 gikk bosettere i land på det de kalte Noten Eylandt, nåtidens Governors Island rett ved siden av Manhattan. Bosetterne ble ledet av Cornelius Jacobsen May og var på rundt 30 familier.
Fra 1645 grunnla nederlenderne seks landsbyer der hvor nåtidens Brooklyn ligger: Brooklyn – nåtidens Brooklyn Heights; Gravesend, Flatlands, Flatbush, Ny-Utrecht og Bushwick. Nederlenderne ga tillatelse til en engelsk bosetning i Hempstead i 1644, men etter kontroverser om grenser, ble de engelske bosetterne drevet bort fra Oyster Bay-området.
I 1653 ble Ny-Amsterdam tildelt city government rights; dette skjedde til dels fordi Adriaen Van der Donck klagde til Staten Generaal – organet som styrte Nederland; klagen gjaldt hvordan innbyggerne av Ny-Nederland ble behandlet.[4]
I 1654 mistet Nederland en koloni i Brasil. Kolonister ble oppmuntret til å emigrere nordover, og nordamerikanske kolonier ble mer interessant for noen investorer.
I 1655 ble nye lover innført: bosettere i provinsen måtte bygge stokkader,[5] der bosetterne kunne trekke seg tilbake (til) hvis de ble angrepet. Den største stokkaden ble anlagt i Wiltwyck i nåtidens Rondout i New York.
I august 1664 gikk en engelsk invasjonsstyrke i land på nåtidens Long Island. I forbindelsen med landgangen (i Gravesend-bukta) ble Long Island erklært å være engelsk territorium. Mindre enn to uker senere ble Ny-Amsterdam overgitt av Pieter Stuyvesant.[6]
Kolonien ble administrert av en guvernør, og det fantes et rådgivende organ som ga guvernøren råd – Rådet av ni menn (som hadde etterfulgt et råd med tolv- og et råd med åtte menn).[7]
Fra 1629 tillot WIC opprettelsen av patroonschap – et privat landbruksfellesskap.[8] En patroon var enten en investor – eller en gruppe av investorer.[9] Ni år etter at det første patroonschap ble stiftet, var det bare én som besto.[10]
Den første patroon for Rensselaerswijck besøkte aldri Ny-Nederland.[8]
WIC importerte afrikanske slaver for å rydde skog, bygge veier, hus og offentlige bygninger, og for å dyrke mat. Arbeid utført av firma-eide slaver bidro vesentlig til at landbruket vokste, slik at hvite innvandrere hadde insentiver til å gå fra fangst av pelsdyr til landbruk.[14] Hvete og saltet fisk ble fraktet (av WIC) fra nåtidens Hudson River Valley til å fø slaver ved nederlandske utposter i vest-Karibia, slik at storparten av de dyrkbare arealene der kunne nyttes til å dyrke verdifulle sukkerrør.[15]
(Ca. 1629) Fort Orange og Castle Eylandt(Ca. 1639) «Eyland Manatus» – Manhattan. Bokstav "A" anmerker beliggenheten til Fort Amsterdam. (Ca. 1650) Kart der Ny-Nederland er farget i gult. Nytrykket er fra 1685.Nautical chart of Zwaanendael, 1639(Ca. 1650) Delaware (elv) – Sørfloden/Zuid Rivier – og handelsstasjoner og fort.(1660) Kastello-kartet (over Ny-Amsterdam)
Provinsens tre største elver ble gitt nederlandske navn, Zuyd Rivier eller «Sør-elva» nåtidens Delawere river, Noort Rivier eller «Nord-elva», nåtidens Hudson river og Versche Rivier eller «Fersk-elva» nåtidens Connecticut river.
Modell av Fort Cristina – et fort som ble bygget på land som Nederland allerede krevde. Nye Sverige ble tapt til Nederland i 1655.
Fort Nassau – ved Nord-elva – var et faktori som ble bygget i 1614 på Castle Eylandt – nåtidens Westerlo Island i Albany (New York). Beliggenheten var problematisk på grunn av flom; avviklet i 1617 eller året etter
Fort Orange (1624) ble lagt 3,2 kilometer nord for tidligere Fort Nassau
Fort Wilhelmus (1625), ved Sør-elva (Burlington Island); forlatt[16]
Fort Nassau nær Sør-elva, eksisterte mellom 1627 og 1651[17][18][19] der nåtidens Gloucester City (New Jersey) ligger; flyttet i 1651 og ble da Fort Casimir.
Fort Huis de Goede Hoop (1633), ved Fersk-elva i nåtidens Hartford i Connecticut
Fort Ninigret eksisterte i hvert fall fra 1637; lå på Charlestown i Rhode Island
Fort Casimir (1651), ved Sør-elva innenfor nåtidens New Castle, Delaware, en kort periode hadde den navnet Fort Trefaldigheets (1654–1655) og senere New Amstel
Fort Beversreede – et faktori – ble bygget etter 1633 og ble flyttet i 1651. I 1648 bygget Nya Sverige et blokkhus med stokkade – kalt Fort Nya Korsholm – angivelig 12 fot fra porten til det nederlandske faktoriet.[20] Disse lå ved Schuylkill nær Sør-elva, i nåtidens Philadelphia[21]
Fort Altena, før 1655 var fortet svensk – Fort Christina, grunnlagt 1638; lå ved sideelver til Sørfloden ved nåtidens Wilmington i Delaware.
^Bert van Steeg,Walen in de Wildernis«Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. mai 2008. Besøkt 2. desember 2008.:
Bij aankomst in de kolonie werden de kolonisten opgesplitst in vier groepen en werden er op een aantal plaatsen kleine vestigingen gesticht, vooral in de buurt van de al bestaande handelsposten. Een aantal families werden gevestigd aan de Delaware. Hier werd fort Wilhelmus gesticht. Twee families en zes mannen werden naar de Connecticut rivier gestuurd. Ook op Governors’ eiland werden een aantal kolonisten geplaatst om een fort te bouwen. Het grootste aantal kolonisten, onder wie Catalina Rapalje, werd echter net ten zuiden van het huidige Albany geplaatst. May liet hier een klein fort bouwen dat de naam Fort Orange kreeg. Hier verbleven ongeveer achttien families.[30] Brodhead, J.R., History of the state of New York (New York, 1871), pp.150-191.
^Munn, David C. (1976), First Settlement on the Delaware River, a history of Gloucester City, New Jersey (Louisa W. Llewellyn, ed.), Gloucester Ctty Library, arkivert fra originalen on 2014-09-12, https://web.archive.org/web/20140912213321/http://www.gcpl.us/Chapter%20Two%20Text.htm, besøkt 2013-06-07, «In March, 1624, the Dutch West India Company, a trading company chartered to navigate and settle the area now known as the Delaware Valley, sent the Nieu Nederlant under Capt. Cornelius Jacobson Mey with 30 families to establish a colony. The colonists were distributed between the settlement on the North (Hudson) River and the one on the South (Delaware) River. Instructions issued to William Verhulst, Capt. Mey's successor as Director-General in 1625 indicate that the Dutch planned to make the settlement on the South River the seat of government for New Netherlands. This plan was altered one year later when Peter Minuit became Director-General and moved the base of operations to a new fort on Manhattan Island called Fort Amsterdam. Eyewitness accounts and a deposition given by one of the original colonists place the location of the 1624 settlement on Burlington Island. Little is known about the settlement other than it was a trading post and the home of the Director-General. In 1626 the Dutch began to concentrate their settlement efforts on Manhattan Island. However, Isaack de Resiere, the resident secretary of the West India Company reported to his superiors on the immediate need for a fort on the South River. His letter dated September 23, 1626, stated: "The honorable gentlemen submit to our consideration whether it would not be advisable to erect a small fort on the South River. This according to my judgement is not only advisable, but necessary for the following reasons: First to keep possession of the River, in order that others may not precede us there and erect a fort themselves. Secondly, because having a fort there, one could control all the trade in the river, Third, because the natives say that they are afraid to hunt in winter, being constantly harassed by war with the Mihquaes, whereas if a fort were there, an effort could be made to reconcile them." Shortly after this report, the company erected Fort Nassau on the Delaware River and placed a small garrison in it. Company reports indicate the trading season of 1626 was highly successful, adding to the justification for the fort's construction. No contemporary description of the Fort exists; however, the usual Dutch procedure was to select a site near a natural stream and enclose the area with a palisaded structure. There is evidence of a wooden building within the fort, but nothing of the fort itself. The Dutch kept a garrison in Fort Nassau until 1628, when the soldiers were recalled to Fort Amsterdam. Trading vessels were sent at regular intervals to deal with the Indians for furs until 1638 when the Swedes came to the Delaware Valley; then the Dutch sent a permanent garrison to the fort, maintaining it until 1651 when Peter Stuyvesant ordered the fort dismantled.»
^History of Delaware County, Pennsylvania, Henry Graham Ashmead. Philadelphia: L. H. Everts & Co. 1884 [1]Arkivert 3. desember 2008 hos Wayback Machine.
^Bert van Steeg,Walen in de Wildernis :«Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. mai 2008. Besøkt 2. desember 2008., soon after abandoned
Bij aankomst in de kolonie werden de kolonisten opgesplitst in vier groepen en werden er op een aantal plaatsen kleine vestigingen gesticht, vooral in de buurt van de al bestaande handelsposten. Een aantal families werden gevestigd aan de Delaware. Hier werd fort Wilhelmus gesticht. Twee families en zes mannen werden naar de Connecticut rivier gestuurd. Ook op Governors’ eiland werden een aantal kolonisten geplaatst om een fort te bouwen. Het grootste aantal kolonisten, onder wie Catalina Rapalje, werd echter net ten zuiden van het huidige Albany geplaatst. May liet hier een klein fort bouwen dat de naam Fort Orange kreeg. Hier verbleven ongeveer achttien families.[30]Brodhead, J.R., History of the state of New York (New York 1871), 150-191
^O’Callaghan, Edmund B, Bertold Fernow ed., Documents relative to the colonial history of the state of New York (Albany 1856-1887) Book II, Chapter II, PartIV «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. februar 2009. Besøkt 26. desember 2008.