Johan Tidemand Ruud | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 27. juni 1903[1][2]![]() Kragerø kommune[3] | ||
Død | 27. jan. 1970[2]![]() Oslo[4][3] | ||
Beskjeftigelse | Marinbiolog, vitenskapelig assistent (1924–1936), universitetslærer (1936–1938), dekan (1958–1963) ![]() | ||
Akademisk grad | Doktorgrad (1932) | ||
Utdannet ved | Universitetet i Oslo (1922–) | ||
Far | Johan Tidemand Ruud[5] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Det Norske Videnskaps-Akademi | ||
Arbeidssted | Universitetet i Oslo | ||
Fagfelt | Hoppekreps, plankton, antarktisk krill, hval, torsk, reker |
Johan Tidemand Ruud (1903–1970) var en norsk professor i marin biologi og rektor ved Universitetet i Oslo. Han oppdaget en måte å finne ut alderen på hvaler ved å måle en barde.[6]
Etter examen artium 1921 fikk han (via søstera Birgittes hjelp) jobb som assistent under marinbiologen Johan Hjort (1869–1948) ved Universitetet i Oslo sitt marinbiologiske laboratorium. Han fikk en magistergrad i 1928 på avhandlingen On the biology of copepods off Møre 1925–27 fra opphold på øya Aukra utenfor Molde, der man hadde Nyhamna hvalstasjon i perioden 1924 til 1938. I 1932 ble han dr.philos. på avhandlingen On the biology of southern Euphausiidae, en slags krill. Fra 1936 var han amanuensis (en som gir undervisning) og i 1938 ble han sjef for Statens institutt for hvalforskning, men ga seg i 1939 for å ta over etter nevnte Hjorth som professor. Han var fra 1945 til 1953 den første formann i Norges almenvitenskapelige forskningsråd (NAVF). Fra 1958 til 1963 var han rektor. Han var også innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi der han var preses kort tid før han døde i 1970.
Han var sønn av overlærer Johan Tidemand Ruud (1865–1933) og Gundine Karoline Terjesen (1867–1919). Søstera Othilie Birgithe (Bibba) Ruud (1900–85) ble gift med zoologen Bjørn Føyn. Ei enda eldre søster Julie Elisabeth Ruud (1894–1983) var mor til motstandskvinnen Anne-Sofie Strømnæs (1920–2009). Johan giftet seg i 1931 med gymnastikklærer Helfrid Marie Helmer-Pedersen (1904–99)