![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
Karlas Frydrichas Georgas Špiteleris vok. Carl Friedrich Georg Spitteler | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1845 m. balandžio 24 d. Listalis, Šveicarija |
Mirė | 1924 m. gruodžio 29 d. (79 metai) Liucerna, Šveicarija |
Tautybė | Šveicarijos vokietis |
Veikla | poetas |
Žymūs apdovanojimai | |
![]() |
Carl Spitteler |
Parašas | |
![]() |
Karlas Frydrichas Georgas Špiteleris (vok. Carl Friedrich Georg Spitteler; 1845 m. balandžio 24 d. – 1924 m. gruodžio 29 d.) buvo šveicarų poetas, kuris gavo Nobelio literatūros premiją 1919 m. Jis kūrė pesimistines ir heroines poemas.
Jis gimė Listalyje, o nuo 1863 m. studijavo teisę Ciuricho universitete. 1865–1870 m. jis studijavo teologiją ten pat. Vėliau jis dirbo mokytoju Rusijoje nuo 1871 m. rugpjūčio ir ten buvo kartais nuvykdamas į Suomiją iki 1879 m. Vėliau Špiteleris mokė pradinukus Berne, dirbo žurnalistu „Der Kunstwart“, redaktoriumi „Neue Zürcher Zeitung“. 1883 m. pavasarį jis vedė Marie op der Hoff, kurios mokytoju anksčiau buvo.
1881 m. jis išspausdino alegorinę prozinę poemą „Prometėjas ir Epimetėjas“ su slapyvardžiu Carl Felix Tandem. Špiteleris poemoje norėjo pavaizduoti kontrastą tarp idealų ir dogmų per du mitologinius herojus. Jo kūrinį interpretavo Karlas Gustavas Jungas knygoje „Psichologiniai tipai“ (1921 m.) Vėliau Špiteleris perdirbo poemą ir išleido tikru vardu pavadinęs „Prometėjas Kentėtojas“ (Prometheus der Dulder, 1924 m.).
1900–1905 m. jis kūrė alegorinę-epinę poemą „Olimpinis pavasaris“. Šis kūrinys, kuriame susimaišę fantastiniai, natūralistiniai, religiniai ir mitologiniai motyvai, nagrinėją žmogaus požiūrį į visatą. Jo proziniai kūriniai yra „Du maži mizoginistai“ (1907 m.) apie autobiografines vaikystės patirtis ir „Leitenantas Konradas“ (1898 m.), kuriame matyti natūralizmo įtaka, nors anksčiau Špiteleris jam priešinosi. Autobiografinis romanas „Imago“ (1906 m.) nagrinėja pasąmonės reikšmę konflikte tarp kūrybingo proto ir vidurinės klasės suvaržymų.
Per Antrąjį pasaulinį karą jis savo nepritarimą daugumos vokiškai kalbančių šveicarų palankumui Vokietijai išreiškė esė „Unser Schweizer Standpunkt“. Karlas Špiteleris mirė Liucernoje 1924 m.