A város nevét a Rainier-hegyről (korábban Takhoma és Tahoma) kapta, becenevét pedig azért, mert itt volt a Northern Pacific Railway nyugati végállomása.
1852-ben Nicolas Delin svéd bevándorló vízenergiával működő üzemet nyitott. Job Carr 1864-ben megépítette postaként is szolgáló lakóházát. Carr tulajdonát Morton M. McCarvernek értékesítette, aki a települést Tacoma Citynek nevezte el, amely név egy indián kifejezésből ered.
Tacoma 1875. november 12-én kapott városi rangot. A Transcontinental Railroad vasútállomása New Tacomában épült fel; a két település 1884. január 7-én egyesült. A transzkontinentális vasútvonal 1887-ben nyílt meg; a népesség 1880 és 1890 között 1098 főről 36 006 főre növekedett. Rudyard Kipling szerint a város a leggyorsabban fejlődő települések közt is megdöbbentően gyorsan növekszik.
George Francis Train vállalkozó 1890-ben világkörüli útra indult; utazása Tacomában kezdődött és itt is fejeződött be.
1885 novemberében a Jacob Weisbach által vezetett fehér csoport az itt élő kínaiakat elűzte a városból. A Kínai Békeprogram Alapítvány által összeállított jelentés szerint november harmadikán „a polgármester és más képviselők vezetésével több száz fehér férfi kilakoltatta a kínaiakat; a 7. utca és a Pacific sugárút kereszteződéséhez terelték, majd arra kényszerítették őket, hogy szálljanak fel a Portland felé tartó vonatra. Két nap múlva két kínai lakóhelyet porig égettek”.
A klondike-i aranyláz idején a város virágzott, azonban ennek Seattle fejlődésével vége lett.
1900. július 4-én egy túlzsúfolt villamos fékje nem működött, és emiatt egy ívben kisiklott. A balesetben többen életüket vesztették.
1907 májusa és augusztusa között a helyi kohómunkások napi 50 centes béremelést követelve sztrájkoltak.[4] A munkáltató a sztrájkolók és a szakszervezeti tagok feketelistára helyezésével fenyegetett; erre válaszul a szakszervezet azt javasolta, hogy a sztrájk alatt az álláskeresők kerüljék el Tacomát.[5] A munkabeszüntetés eredménytelenül ért véget.[6]
Az 1915 és 1922 között megrendezett autóversenynek a Tacoma Speedway adott otthont.[7]
A H. C. Weaver Studio az USA harmadik legnagyobb önálló filmstúdiója volt; a 2014-ben New Yorkban megtalált[8]Eyes of the Totem című, 1924-es némafilm a stúdióban készült.[9]
Az 1929–1930-as kemény tél áramkimaradásokhoz és a gátak leállásához vezetett, így sokan áram és fűtés nélkül maradtak.[10] A 30 napos áramszünet során a várost a USS Lexington hajó látta el energiával.[11][12]
Egy új rendelet szerint a politikát és a gazdaságot szét kell választani; emiatt a vállalkozások nem kaptak hiteleket és támogatásokat, emiatt pedig bezártak.[13] A munkalehetőségek hiánya miatt nyomornegyedek kezdtek kialakulni.[14]
1924-től a hajléktalanok a vízparton települtek le. A negyed népessége 1930-ban és 1931-ben a McKinley és Hilltop városrészekben történő kilakoltatások miatt gyorsan növekedett. A kitelepített családok a helyi gyárakból gyűjtött fém- és fahulladékból kunyhókat építettek. A nyomornegyedre egyesek „a síkságon fekvő Hollywoodként” hivatkoztak. 1956-ra a térséget kiürítették és felégették, hogy helyén ipari létesítmények épülhessenek.[15]
1935. május 24-én J. P. Weyenhauser fiát, George Weyenhausert elrabolták; az ügyben négy embert vádoltak meg.[16]
Harold Moss szerint az 1970-es években a belváros a libanoni polgárháborúban lebombázott Bejrútra hasonlított.[21]
1982-ben és 1987-ben népszavazást tartottak az elektronikus választási módra történő átállásról, azonban a javaslat mindkét alkalommal elbukott. A konzervatív Eleanora Ballasiotes szerint a rendszer könnyen manipulálható lenne.[22]
1998-ban a Tacoma Power kiépítette a városi optikai hálózatot.[23]
A 2010-es népszámláláskor a városnak 198 397 lakója, 78 541 háztartása és 45 716 családja volt. A népsűrűség 1540,8 fő/km2. A lakóegységek száma 81 102, sűrűségük 629,9 db/km2. A lakosok 64,9%-a fehér, 12,2%-a afroamerikai, 1,8%-a indián, 12,2%-a ázsiai, 1,2%-a a Csendes-óceáni szigetekről származik, 8,1%-a pedig kettő vagy több etnikumú. A spanyol vagy latino származásúak aránya 11,3% (8,1% mexikói, 1,1% Puerto Ricó-i, )
A háztartások 31%-ában élt 18 évnél fiatalabb. 37,8% házas, 14,8% egyedülálló nő, 5,6% egyedülálló férfi, 41,8% pedig nem család. 32,3% egyedül élt; 9,6%-uk 65 éves vagy idősebb. Egy háztartásban átlagosan 2,44 személy élt; a családok átlagmérete 3,1 fő.
A medián életkor 35,1 év volt. A város lakóinak 23%-a 18 évesnél fiatalabb, 10,9% 18 és 24 év közötti, 29,6%-uk 25 és 44 év közötti, 25,3%-uk 45 és 64 év közötti, 11,3%-uk pedig 65 éves vagy idősebb. A lakosok 49,4%-a férfi, 50,6%-a pedig nő.[31]
Az 1930-as években a város a „tacomai illatról” vált ismertté, amelyet a település faipari feldolgozói okoztak.[32] Az 1990-es években a Simpson Investment Company a kénszennyezést 90%-kal csökkentette; a szag ma csak a belvárosban, keleti szél mellett érezhető.[33]
2009 szeptemberében a Russell Investments székhelyét Seattle-be költöztette, ezzel több száz munkahely szűnt meg.[34]
A képviselőtestület nyolc tagból áll; ötükre választókerületenként szavaznak, míg hárman a teljes városban leadott voksok szerint lesznek a testület tagjai.[35] Az adminisztrációs feladatokért városmenedzser felel.[36]
Szövetségi szinten a település a hatodik, kilencedik és tizedik kongresszusi körzetbe tartozik; a kongresszusi képviselők a Demokrata Párt tagjai.[37]
Az 1907-ben alapított Metro Parks Tacoma szervezet több mint 50 parkot és közösségi teret üzemeltet.[38]
A kutyák számának növekedése és a sétáltatásra vonatkozó szabályok szigorítása miatt a város kutyafuttatók létesítésébe kezdett; a Rogers kutyafuttatót 2004-ben adták át.[39]
A város közoktatási intézményeinek fenntartója az 57 iskolát üzemeltető Tacoma Public Schools.[40]
Tacomában több magánintézmény (Evergreen Lutheran High School,[41] Annie Wright Schools,[42] Bellarmine Preparatory School,[43] Life Christian Academy,[44] Charles Wright Academy[45] és Parkland Lutheran School)[46] is működik.
A város kórházainak (MultiCare Tacoma General Hospital,[52] Mary Bridge Children’s Hospital,[53] MultiCare Allenmore Hospital[54] és St. Joseph Medical Center)[55] fenntartója a MultiCare Health System és a Franciscan Health System.
A város közúton az I-5-ön, az I-705-ön, a WA-7-en, a WA-16-on (Tacoma Narrows hidak), a WA-163-on, a WA-167-en és a WA-509-en közelíthető meg.[56]Vashon felé komp közlekedik.[57]
A Pierce Transit buszokat,[58] a Sound Transit pedig vasúti járatokat közlekedtet.[59] Tacoma Dome állomáson a Greyhound Lines távolsági buszaira[60] és az Amtrak vonataira lehet felszállni.[61]
A Tacoma Dome a város sportarénája és rendezvényközpontja.[62] Az 1994–1995-ös idényben a Seattle SuperSonics saját stadionjuk felújítása miatt szintén a Tacoma Dome-ban játszott.[63]
A városban több golfpálya (például Lake Spanaway Golf Course)[64] található.[65]
A város napilapja a The News Tribune.[66] A Tacoma Weekly közösségi hetilap,[67] a Tacoma Daily Index jogi közlöny,[68] a Weekly Volcano alternatív újság[69] és a Fort Lewis Ranger hadügyi magazin[70] kiadója is a városban van. A The Ledger a Washingtoni Egyetem hallgatói lapja.[71]
Tacomában három közép- és hat ultrarövidhullámú rádióadó rendelkezik sugárzási engedéllyel. Az itt bejegyzett televíziócsatornák a KCPQ (FOX), a KSTW (CW), a KTBW-TV (TBN), a KWDK (Daystar), valamint a Bates Műszaki Főiskola tulajdonában álló KBTC-TV (PBS).[72]
↑William H. Mullins: The Depression and the Urban West Coast, 1929–1933: Los Angeles, San Francisco, Seattle, and Portland. (angolul) Bloomington (Indiana): Indiana State University Press. 1991.
↑Calvin S. Schmid: Social Trends in Seattle, 1944.The Social Sciences, XIV. évf. (1944) 286–293. o. Hozzáférés: 2020. október 28.
↑Hillary Anderson: A Tale of Two Shantytowns. (angolul) The Magazine of Northwest History, XXVI. évf. 2. sz. (2012)
Ez a szócikk részben vagy egészben a Tacoma, Washington című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.