Mount Vernon | |
![]() | |
First Street | |
Becenév: City of Tulips (A tulipánok városa) | |
Közigazgatási adatok | |
Ország | ![]() |
Állam | Washington |
Megye | Skagit megye |
Rang | megyeszékhely |
Alapítás éve | 1870 |
Polgármester | Jill Boudreau[1] |
Irányítószám | Lista
|
Körzethívószám | 360 |
Népesség | |
Népesség | 35 219 fő (2020. ápr. 1.)[2][3] |
Népsűrűség | 996,6 fő/km²[4] |
Földrajzi adatok | |
Tengerszint feletti magasság | 55 m |
Terület | 32,7 km² |
- ebből vízi | 0,84 km² |
Időzóna | Pacific Time Zone UTC−08:00 |
Azonosítók | |
GNIS | |
GeoNames | 5804127 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Elhelyezkedése Skagit megyében | |
Mount Vernon honlapja | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mount Vernon témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Mount Vernon az Amerikai Egyesült Államok északnyugati részén, Washington állam Skagit megyéjében elhelyezkedő város, a megye székhelye. A 2010. évi népszámlálási adatok alapján 31 743 lakosa van.
Mount Vernont 1998-ban a New Rating Guide to Life in America’s Small Cities „Amerika legjobb kisvárosának” nevezte.[5][6]
Jasper Gates és Joseph Dwelley 1870-ben telepedtek le a Skagit folyó partján. Harrison Clothier tanító 1877-ben érkezett; később E. G. English nevű diákjával közös vállalkozást hoztak létre. Kettejüket a város alapítóiként tartják számon. 1877-ben megnyílt a postahivatal, amelynek vezetője Harrison Clothier lett. A település névadója a Mount Vernon ültetvény, George Washington nyughelye.[7] A két férfi később kialakította a településrendezési tervet.[8]
Mount Vernon gazdasága kezdetben a faiparon alapult. A település gyorsan növekedett, a folyó mentén számos szálló és szalon létesült. A fák torlódása miatt nagyobb hajók nem tudtak kikötni, így a kézbesítők a települést Skagit City felől kenukkal közelítették meg. A Ruby-patak közelében fekvő bányák rövid növekedést eredményeztek, azonban a kitermelhető mennyiség kevésnek bizonyult, az árak csökkenése miatt pedig a faipar is hanyatlott. 1881-ben Mount Vernon lakossága 75 fő volt.[8]
1882-ben megnyílt az Odd Fellows fogadó, 1884-ben pedig létrejött az első újság (The Skagit News). 1884-ben megalakult a baptista gyülekezet, azonban templomot csak évekkel később emeltek. 1884 novemberében Mount Vernont választották megyeszékhelyül (a másik jelölt La Conner volt). A közigazgatási funkciókat kezdetben az Odd Fellows épülete látta el.[8]
Mount Vernon növekedését központi elhelyezkedésének köszönheti, azonban a vasúti összeköttetés hiányzott. Az 1889-ben létrejött bizottság megállapodott a Great Northern Railwayjel a vonal kiépítéséről, amely 1891-re készült el. Később a Seattle, Lake Shore and Eastern Railway vállalattal is tárgyaltak, azonban annak jogutódja, a Northern Pacific Railway a pályát Sedro–Woolley-n át építette ki.[8]
A vasút megnyitását követően számos új vállalkozást alapítottak. Mount Vernon 1893. július 5-én kapott városi rangot; a törvényszék ugyanezen évben nyílt meg. Mivel a gazdaság már kellően stabil volt, az 1890-es években a térségben máshol megfigyelhető ugrásszerű növekedés elmaradt. 1891-ben tűz ütött ki, a víz pedig két utcát elmosott, de az épületeket újjáépítették.[8] Az operaház is ebben az évben nyílt meg.[9]
Az 1893-as válság a fejlődést lelassította. Az 1894-es áradást követően megépült a Skagit folyó első gátja. Az 1900-as tűzben az alapításkori épületek mindegyike megsemmisült, 1903-ban pedig a belvárosban további épületek égtek le. A vízhálózatot az 1894-es sikertelen próbálkozást követően 1902-ben építették ki.[8]
1910-ben Mount Vernon lett a Bellingham & Skagit Railway városközi villamosának végállomása. Az 1912. augusztus 31-én megnyílt vonalon Bellingham, Burlington és Sedro–Woolley felé szállítottak utasokat és árukat. A személyszállító vonatok napközben kétóránként jártak, míg a teherszállító járművek éjszaka közlekedtek. Helyi vállalkozások tulajdonosai kérvényezték a Pacific Northwest Traction Company névre átnevezett üzemeltetőtől az Everettig történő hosszabbítást, amelyre nem került sor. A gazdaság gyengülése és az első világháború miatt a vonalon többször is hónapokig szünetelt a forgalom. 1920-ra Seattle és Bellingham között kiépült a közúti kapcsolat, amely a vasút vetélytársa lett. A balesetek és áradások miatt a veszteséges vasúti járatot 1930 júniusában végleg leállították.[10]
A város éghajlata mediterrán (a Köppen-skála szerint Csb).[11]
Hónap | Jan. | Feb. | Már. | Ápr. | Máj. | Jún. | Júl. | Aug. | Szep. | Okt. | Nov. | Dec. | Év |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Rekord max. hőmérséklet (°C) | 18,9 | 21,7 | 26,7 | 26,7 | 31,7 | 33,3 | 34,4 | 36,7 | 31,7 | 28,3 | 21,7 | 18,3 | 36,7 |
Átlagos max. hőmérséklet (°C) | 8,3 | 10,0 | 12,2 | 14,4 | 17,8 | 20,6 | 22,8 | 23,3 | 20,6 | 15,0 | 10,6 | 7,8 | 15,3 |
Átlagos min. hőmérséklet (°C) | 2,2 | 1,7 | 3,3 | 5,0 | 7,8 | 10,0 | 11,7 | 11,1 | 8,9 | 6,1 | 3,9 | 1,7 | 6,1 |
Rekord min. hőmérséklet (°C) | −20,0 | −12,8 | −12,8 | −3,9 | 0,0 | 3,3 | 3,3 | 2,2 | −2,2 | −7,2 | −13,9 | −18,0 | −20,0 |
Átl. csapadékmennyiség (mm) | 105 | 67 | 76 | 60 | 68 | 54 | 29 | 35 | 44 | 87 | 133 | 88 | 846 |
Forrás: The Weather Channel[12] |
Népesség különböző években | |||
---|---|---|---|
Év | Népesség | Vált. (%) | |
1890 | 770 | ||
1900 | 1 120 | 45,5% | |
1910 | 2 381 | 112,6% | |
1920 | 3 341 | 40,3% | |
1930 | 3 690 | 10,4% | |
1940 | 4 278 | 15,9% | |
1950 | 5 230 | 22,3% | |
1960 | 7 921 | 51,5% | |
1970 | 8 804 | 11,1% | |
1980 | 13 009 | 47,8% | |
1990 | 17 647 | 35,7% | |
2000 | 26 232 | 48,6% | |
2010 | 31 743 | 21% | |
2019 (becsült) | 36 006 | [13] | |
Népszámlálási adatok[14] 2015-ös becslés[15] |
A 2010-es népszámláláskor a városnak 31 743 lakója, 11 342 háztartása és 7443 családja volt. A népsűrűség 996,6 fő/km2. A lakóegységek száma 12 058, sűrűségük 378,6 db/km2. A lakosok 72,8%-a fehér, 1%-a afroamerikai, 1,6%-a indián, 2,7%-a ázsiai, 0,2%-a a Csendes-óceáni szigetekről származik, 17,6%-a egyéb, 4%-a pedig kettő vagy több etnikumú. A spanyol vagy latino származásúak aránya 33,7% ( )
A háztartások 37,1%-ában élt 18 évnél fiatalabb. 47,6% házas, 12,2% egyedülálló nő, 5,8% egyedülálló férfi, 34,4% pedig nem család. 26,8% egyedül élt; 12%-uk 65 éves vagy idősebb. Egy háztartásban átlagosan 2,74 személy élt; a családok átlagmérete 3,33 fő.
A medián életkor 32,3 év volt. A város lakóinak 28,2%-a 18 évesnél fiatalabb, 10,1% 18 és 24 év közötti, 27,5%-uk 25 és 44 év közötti, 21,4%-uk 45 és 64 év közötti, 12,7%-uk pedig 65 éves vagy idősebb. A lakosok 49%-a férfi, 51%-a pedig nő.[16]
A város közúton az I-5-ön, a WA-9-en, a WA-536-on és a WA-538-on közelíthető meg.
A 2004-ben megnyílt Skagit állomáson[17] az Amtrak vonataira,[18] valamint a Greyhound Lines és a Skagit Transit autóbuszaira lehet felszállni.[19]
A Skagit folyó áradásakor homokzsákokból[20] másfél méter magas falat alakítottak ki. 2007 tavaszán a város mobilgát vásárlása mellett döntött; a norvég AquaFence-től vásárolt struktúra az USA első ilyen eszköze.[21] Az 1,2 méter magas fal néhány ember közreműködésével három óra alatt felállítható (a homokzsákok megtöltéséhez és pakolásához 12 órára és több száz önkéntesre lenne szükség). A gátat 2019-re szerelték össze.[22] A 2017-es hálaadáskor Mount Vernonban, Lymanben és Hamiltonban is áradások voltak.[23]
Megyeszékhely: Mount Vernon | ||
Városok | ||
Statisztikai települések | ||
Önkormányzat nélküli települések | ||
Kísértetvárosok | ||
Indián népek | ||
Kapcsolódó szócikk | ||