Solothurnin kantoni Kanton Solothurn (saksaksi) |
|
---|---|
![]() Solothurn on kumpuilevaa Mittellandia. |
|
![]() Vaakuna |
|
![]() Solothurn sijaitsee Pohjois-Sveitsissä. |
|
Koordinaatit: |
|
Valtio |
![]() |
kuntia | 109 (1.1.2014) |
Hallintoalueita (saks. Bezirk) | 10 |
Valaliiton jäseneksi | 1481 |
Hallinto | |
– hallinnollinen keskus | Solothurn |
Pinta-ala | 790,38[1] km² (16.) |
Väkiluku (31.12.2019) (vakinaiset asukkaat) | 275 247[2] (13.) |
– väestötiheys | 348[2][1] as./km² |
Kielet | saksa 88 % (2017)[3] |
Uskonnot |
katolisuus 33 % reformoitu kirkko 21 % (2017)[3] |
BKT (2015, alustava) | 18 mrd. Sfr (14.)[4] |
– asukasta kohti | 66 000 Sfr (16.)[5] |
Lyhenteet | |
– rekisterikilven tunnus | SO |
Kantonin internetsivut |
Solothurn on kantoni Pohjois-Sveitsissä. Siellä on runsaat 270 000 asukasta. Kantonin pinta-ala on 790 neliökilometriä. Kantonin pääkaupunki on Solothurn.
Solothurn liittyi Sveitsin valaliittoon vuonna 1481[6]. Vaikka ympärillä velloi uskonpuhdistus, Solothurn säilyi katolisena, ja siksi katoliset suurlähettiläät asettuivat sinne. Ranskan lähettiläät asuivat Solothurnin kaupungissa 250 vuoden ajan, ja heidän vaikutuksensa näkyy barokkityylisissä rakennuksissa.[7] Solothurnin suojeluspyhimys on marttyyri Pyhä Ursus.
Kantoni sijaitsee pääosin Aarejoen laaksossa, Sveitsin Mittellandissa.
Solothurnin kantoni koostuu 109 kunnasta (31.12.2014 alkaen). Kunnat muodostavat 10 hallintoaluetta (saks. Bezirk).[2]
Kantonin kaupungit eli yli 10 000 asukkaan kunnat ovat:[2]
Kunta | Asukasluku 31.12.2019 |
---|---|
Olten | 18 399 |
Grenchen | 17 468 |
Solothurn | 16 933 |
Solothurn on saksankielinen kantoni: sen asukkaista 88 prosenttia oli vuonna 2017 saksankielisiä. Katolilaiset ovat kantonin suurin uskonnollinen ryhmä (33 % v. 2017). Ulkomaalaisten osuus vakituisista asukkaista oli vuonna 2017 noin 22 prosenttia.[3]
Maatalous oli pääelinkeino pitkälle 1900-luvulle, mutta 1800-luvulta alkaen teollisuus, ja myöhemmin ennen muuta palveluala, ovat nousseet tärkeämmiksi elinkeinoiksi[6]. Vuonna 2016 maa- ja metsätalous työllisti enää kolme prosenttia solothurnilaisista. Teollisuudessa oli 27 prosenttia ja palvelualoilla 70 prosenttia työpaikoista.[3]
Teollisuus tuottaa muun muassa kelloja, koruja, tekstiileitä, paperia, sementtiä ja autojen osia. Oltenin itäpuolella, Dänikenissä, on Gösgenin ydinvoimalaitos, joka käynnistettiin vuonna 1979.[8]
Moottoritiet A1, A2 ja A5 kulkevat kantonin kautta. Olten ja Solothurn ovat rautatieliikenteen solmukohtia.
|
|