![]() USS Glenard P. Lipscomb (SSN-685) | |
Základní údaje | |
---|---|
Typ | útočná ponorka |
Číslo trupu | 685 |
Jméno podle | Glenard P. Lipscomb |
Zahájení stavby | 5. června 1971 |
Spuštěna na vodu | 4. června 1973 |
Uvedena do služby | 21. prosince 1974 |
Osud | vyřazena 1990 recyklována a sešrotována 1997 |
Předchůdce | USS Narwhal (SSN-671) |
Následovník | třída Los Angeles |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 5813 t (na hladině) 6480 t (pod hladinou)[1] |
Délka | 111m |
Šířka | 9,8 m |
Ponor | m |
Rychlost | 18 uzlů (na hladině) 23 uzlů (pod hladinou) [1] |
Posádka | 12 důstojníků 108 námořníků |
Výzbroj | 4× 533mm torpédomet |
USS Glenard P. Lipscomb (SSN-685) byla experimentální útočná jaderná ponorka amerického námořnictva z doby studené války, sloužící k testování jaderného reaktoru s přirozeným oběhem a turboelektrickým pohonem.[2] Po USS Tullibee (SSN-597) to byla druhá americká ponorka využívající tichého turboelektrického pohonného systému.[3] Navzdory své experimentální povaze byla ponorka plně bojeschopná. Zvolená koncepce pohonu se však neosvědčila, neboť složitější a těžší pohonný systém vedl k poklesu rychlosti.[3] Americké námořnictvo ponorku provozovalo v letech 1974-1990.
Ponorku postavila loděnice General Dynamics Electric Boat v Grotonu ve státě Connecticut. Stavba byla zahájena 5. června 1971, trup byl na vodu spuštěn 4. června 1973 a hotová ponorka byla do služby přijata 21. prosince 1974.[1]
Základní konstrukce ponorky vycházela z třídy Sturgeon, přičemž se lišil především pohonný systém.[3] Ponorka byla vyzbrojena čtyřmi 533mm torpédomety, ze kterých mohla být vypouštěna torpéda Mk 48, protilodní střely Harpoon, nebo protizemní střely Tomahawk. Pohonný systém tvořil jaderný reaktor S5W a dvě parní turbíny, pohánějící jeden lodní šroub.[1]
Ponorka byla ze služby vyřazena a z námořního registru vyškrtnuta dne 11. července 1990. Následovala recyklace provedená v loděnici Puget Sound Naval Shipyard v Bremertonu ve státě Washington.[1]