Nisyros | |
---|---|
Νίσυρος (řecky) | |
![]() Pohled na Nisyros z letadla | |
![]() | |
Lokalizace | Egejské moře |
Stát | ![]() |
• kraj | Jižní Egeis |
• reg. jednotka | Kós |
• obec | Nisyros |
• obecní jednotka | Nisyros |
• komunita | 3 |
• sídla | 6[1] |
Topografie | |
Rozloha | 50,1 km²[2] |
Zeměpisné souřadnice | 36°35′10″ s. š., 27°9′36″ v. d. |
Nejvyšší vrchol | Profitis Ilias (698 m n. m.) |
Osídlení | |
Počet obyvatel | 1 008 (2011[3]) |
Hustota zalidnění | 20,12[4] obyv./km² |
Největší sídlo | Mandraki |
Používané jazyky | Řečtina |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Nisyros (druhý pád Nisyru) (řecky Νίσυρος) je řecký sopečný ostrov v souostroví Dodekanés. Nachází se mezi ostrovy Kós a Tilos. Rozloha ostrova je 41,26 km² a stálých obyvatel k roku 2011 měl 987.[3] Nejvyšší horou je Profitis Ilias s nadmořskou výškou 698 m. Ostrov je znám hlavně svým tradičním nápojem - soumada, což je sladký nealkoholický nápoj s příchutí mandlí. V hlavním městě Mandraki je přístav, odkud vyplouvají trajekty na ostrovy Kós a Rhodos, starověká pevnost Paleokastro, ve které se nachází mužský klášter zasvěcený Panně Marii a muzeum populárního umění. Ve městě Paloi jsou Hipokratovy lázně a vesnička Emporeios se pyšní svým nádherným výhledem do sopky.
V roce 2011 žilo v obci 1008 obyvatel, z čehož připadalo na hlavní ostrov 987 a na ostrůvek Gyali 21. Zbývající ostrůvky (Agios Antonios, Kandelioussa, Pacheia, Pergoussa a Strogyli) náležející k obci byly neobydlené. Hlavním a největším městem ostrova je Mandraki a tvoří také jednu z jeho tří komunit obce Nisyros. Obecní jednotky se dále skládají z komunit a ty z jednotlivých sídel, tj. měst a vesnic. V závorkách je uveden počet obyvatel obecních jednotek, komunit a sídel.
Podle řecké mytologie, vznikl ostrov z kousku utržené pevniny z nedalekého ostrova Kós, který hodil Poseidon po obru Polivotovi, který chtěl uniknout. Z historického hlediska patřil ostrov Nisyros přechodně Peršanům, Atéňanům, Alexandru Velikému i Římu. Roku 1522 byl dobyt Turky, r. 1912 byl obsazen Italy a po 2. světové válce byl navrácen Řecku.