Leonid Jengibarov | |
---|---|
![]() | |
Narození | 15. března 1935 Moskva |
Úmrtí | 25. července 1972 (ve věku 37 let) Moskva |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | Vagaňkovský hřbitov (od 1972) |
Národnost | Arméni |
Alma mater | Národní škola varietních a múzických umění (od 1959) |
Povolání | cirkusový artista, filmový herec, klaun, mim, boxer, spisovatel, divadelní režisér, scenárista a herec |
Zaměstnavatelé | Yerevan Circus (od 1959) Novosibirsk State Circus (od 1959) |
Ocenění | národní umělec Arménské SSR (1971) |
Choť | Jarmila Halámková |
Děti | Barbora Jengibarova (* 1965) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leonid Georgijevič Jengibarov (rusky Леонид Георгиевич Енгибаров, arménsky Լեոնիդ Ենգիբարյան) (15. března 1935, Moskva – 25. července 1972, Moskva), byl sovětský arménsko-ruský scenárista, herec, klaun a mim.
Jeho otec byl arménského původu (proto je jeho příjmení někdy uváděno Jengibarjan), matka Ruska. Leonid se jim narodil 15. března 1935.
Ve svých 16 letech začal boxovat a o něco později boxoval profesionálně, dokázal v muší váze získat titul mistra sportu. Rok strávil studiem v Institutu tělesné výchovy, odtud odešel na moskevské artistické učiliště. Absolvoval šest let studia na Státní škole cirkusového a estrádního umění (což byla vysoká škola) a získal zde diplom promovaného klauna. [1]
Byl častým hostem v Praze.[2][3] V někdejším Československu byl velmi populární, objevoval se mimo jiné i v Československé televizi, Divadle Na zábradlí, roku 1966 několikrát v Divadle Jiřího Wolkera, účinkoval také ve Varieté. Poprvé vystupoval v Československu v roce 1963 spolu s cirkusem Jerevan a později s cirkusem Humberto. V roce 1964 zvítězil v pražském Parku kultury a oddechu Julia Fučíka v mezinárodní soutěži klaunů o Cenu Eduarda Basse.[4]
Podlehl infarktu v pouhých 37 letech ráno 26. července 1972.[4]
Získal titul Zasloužilý umělec Arménské SSR a roku 1971 titul Národní umělec Arménské SSR.[4]
Hrál v desítce filmů, např.: