Kandaulismus[1] je sexuální praktika nebo fantazie, ve které muž ukazuje svoji partnerku (ve smyslu milenka, družka, manželka, v textu jen partnerka) nebo její nahé obrázky jiným lidem, zejména mužům pro své vlastní voyeurské potěšení. Kandaulismus je také spojován s voyeurismem a exhibicionismem.
Termín kandaulismus může také být použit při pozorování svlékání partnerky nebo podněcování partnerky, aby se zapojila do sexuálních vztahů s třetí osobou během sexuálních praktik, např. swingers party. Stejně tak může jít i o formu, kdy je partnerka podněcována nosit oblečení, které odhaluje její fyzickou přitažlivost, např. minisukně, přiléhavé, průsvitné šaty, ev. šaty s výrazným výstřihem.
Někdy se toto chování dostane až do extrému, které neumožňuje realizovat plnohodnotné sexuální vztahy, jde tedy o praxi definovanou jako tzv. cuckold. Ta spočívá v tom, že jeho partnerka (hotwife, cuckquean) žije pravidelným sexuálním životem s jiným mužem (jinými muži) a ona sama partnerovi (ve smyslu milenec, druh, manžel, v textu jen partner) zcela odepírá pohlavní sexuální uspokojení. Jejich sexuální život omezuje jen na jednostranné orální praktiky, ve výjimečných případech nosí partner „pás cudnosti", který zabraňuje masturbaci. V určitých případech může vztah vyústit ve stabilní svazek tří lidí, známý z francouzštiny jako Ménage à trois.
Podle Gustava Gugitze (10. květen 1836 – 17. červenec 1882) byl termín kandaulismus odvozen od krále Kandaula[pozn. 1] [2] [3] (700 př. n. l. – 687 př. n. l.), který ukazoval svoji nic netušící nahou manželku, královnu Nyssii, svému osobnímu strážci Gýgovi. Když Kandaulova manželka přistihla Gýga, jak ji pozoruje nahou, nařídila mu, aby si zvolil, zda: zabije sebe nebo jejího muže, aby tím odčinil svůj odporný čin.[4][5][6]
Termín poprvé definoval Richard von Krafft-Ebbing ve své knize: Psychopathia sexualis. Klinická forenzní studie (Stuttgart: Enke 1886).[7]
Dr. Isidor Isaak Sadger (29. říjen 1867 – 21. prosinec 1942) předpokládal, že se kandaulista při pohledu na partnerčino tělo, sice prožívá tělesnou přitažlivost, touhu, ale může ji prožít jen psychicky, uvnitř sebe, ve své fantazii.[8] Kandaulismus byl také spojován s voyeurismem a exhibicionismem. Toto je v praxi realizováno tak, že partner pozoruje svou partnerku při sexuálním styku s jinými, a to veřejně, nebo utajeně.
Dr. Elis Suttonová, která se dlouhodobě zabývá psychologií dominantně-submisivních vztahů, tvrdí, že submisivní partner tak demonstruje odhodlání akceptovat jakékoliv ponížení a vzdát se vlastního uspokojení výměnou za to, že jeho životní partnerka prožívá kvalitnější sex s jiným partnerem. Kandaulistické praktiky byly často spojovány s nejrůznějšími způsoby ponižování partnera. Dr. Suttonová tvrdí, že iniciátorem této sexuální praktiky bývá častěji muž a upozorňuje, že se zpravidla jedná o nevratné rozhodnutí. Jakmile si žena po letech manželství ověří, že je stále atraktivní a že může udržovat další sexuální vztahy bez následků, zpravidla už není ochotna se této výhody vzdát.[9]
Doc. PhDr. Stanislav Nečas, CSc. považuje kandaulismus za deviaci, při níž se muž ukájí při pohledu na muže, které má sexuální styk s jeho partnerkou, kterou mu kandaulista (deviant) poskytl bez jakékoliv sexuální motivace.[10]
V případě kandaulismu jde o vrozenou deviaci a nelze ho tedy ani léčit.[11] Deviace je spojená údajně pouze s mužskou sexualitou. Někteří lékaři psychologie zastávají názor, že jde o jakousi variantu homosexuality. Tento názor nebyl nikdy potvrzený a sexuologové jej nezastávají.[11]
Deviantní fantazie lze dělit z hlediska aktivit partnera, či partnerky.[12]
kandualismus | sex | masturbace |
---|---|---|
Sexuální aktivity partnerky s jinými muži | 8,6% | 14,6% |
Sexuální aktivity partnera s jinými muži | 1,9% | 3,5% |
V roce 1782 v soudním případu sira Richarda Worsleye, 7 Baroneta (13. únor 1751 – 8. srpen 1805) proti Maurici Georgovi Bissetovi (1757–1821) , kdy šlo o tzv. trestný čin „Criminal conversation",[pozn. 2] tedy cizoložství s lady Seymour Dorothy Fleming-Worsleyovou (5. říjen 1758 – 9. srpen 1818).[13] Později se ukázalo, že Richard Worsley umožnil Georgi Bissettovi špehovat lady Worsleyovou ve vaně.[14]
Znalec a sběratel umění Charles Saatchi (9. červenec 1943) vyslovil úvahu, že kandaulismus měl jistý vliv na dílo Salvadora Daliho, když citoval epizody zaznamenané jeho životopisci, tedy situace, kdy byla Gala (7. září 1894 – 10. června 1982) [pozn. 3], manželka Daliho ukazována nahá jiným mužům.[15] [16]
Robert Hanssen, bývalý agent FBI, který byl v roce 2001 zatčen za špionáž pro Sovětský svaz a Ruskou federaci. Bylo zveřejněno, že si pořídil erotické fotografie své ženy Bernadett "Bonnie" Wauck Hanssenové, které pak svému příteli. Později Hanssen pozval svého přítele, aby jej tajně pozoroval při sexuálním styku se svou ženou. Zpočátku jeho přítel sledoval dění přes okno. Následně Hanssen odcizil FBI videotechniku, aby si mohl zřídil uzavřený televizní okruh, díky kterému mohl jeho přítel sledovat sexuální hrátky z domu pro hosty.[17] [18] [19] Později Hanssen zveřejnil na internetu sexuální zážitky, formou příběhů, ve kterých čtenáři, kteří manželský pár znali, mohli zcela jasně poznat o koho jde.
Sváděné, nebo sexuálně nevěrné manželky, ev. šťastně provdané, ale nevěrné se souhlasem manželů, kteří toto vědomě ignoroval, toleroval, schválil, podporovali, nebo přiměl svou manželku k umožnění jejího sledování třetí osobou. Tyto osoby, historické postavy, měly vliv v umění, historii, literatuře, vědě, filmu, a měly dlouhodobé stabilní vztahy. Nepatří do světa pornografie.
V biblické Knize Ester král Achašveróš řídí, aby za ním přišla jeho žena, královna Vašti, s korunou (patrně nahá), aby všichni viděli, jakou mají krásnou královnu. Někteří komentátoři to chápali tak, že měla přijít s insigniemi královny a nic jiného, což by v případě kandaulismu, bylo zcela zřejmé.
V roce 1844 napsal Théophile Gautier, krátkou povídku Le Roi Candaule.
V pátém svazku díla Anglické a skotské populární balady (anglicky The English and Scottish Popular Ballads), z roku 1898, byla balada „Our Goodman", která je na toto téma. [21]
Kandaulismus bylo téma v 12 svazkovém díle Tanec k hudbě času (anglicky A Dance to the Music of Time) od Anthonyho Powella (21. prosinec 1905 – 28. březen 2000). Klíčová scéna v předposledním svazku z roku 1973, Dočasní králové (anglicky Temporary Kings), byla zasazena do podkroví benátského paláce, ve kterém Tiepolo popisuje krále Candaulese, který umožňoval Gýgésovi vidět jeho nahou manželku Nyssii. Téma voyeurismu prochází všemi díly románu, včetně scény, ve které postava, která vystupuje v celém románu, Kenneth Widmerpool[pozn. 4], sleduje svou ženu s milencem.
Na téma kandaulismu vyšla od autorů Ravena Merlota[22] a Alexandry Noir[23] edice knih po názvem Hotwife and cuckold Bedtime Stories.
Český spisovatel Eduard Vacek se ve svém třetím dílu prozaické trilogie s titulem S devianty na věčné časy! zaměřil na téma sexuálních deviací a také kandaulismu.[24]
V říjnu roku 1868 bylo uvedeno baletní dílo Le Roi Candaule od Mariuse Petipa, s hudbou Cesare Pugni,[25] Libreto napsal Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges (7. listopad 1799 – 23. prosinec 1875) na základě příběhu o králi Candaulesovi, vládci Lydie, jak jej sepsal Herodotos ve svém díle Dějiny.
V roce 1901 André Gide napsal opus Le Roi Candaule, který byl po 100 letech uveden v Hamburku a také na festivalu v Salcburku.[26]
V roce 1935 byla uvedena v Rakousku opera Der König Kandaules, od Alexandera von Zemlinského.
Český název | Originální název | Rok | Režisér | Žánr | V hlavních rolích |
---|---|---|---|---|---|
Extase | 1933 ![]() ![]() |
Gustav Machatý | Drama, Romantika | Hedy Kieslerová, Aribert Mog, Zvonimir Rogoz, Leopold Kramer | |
Gilda[27] | Gilda | 1946 ![]() |
Charles Vidor | Drama, Film-Noir, Romantický, Thriller | Rita Hayworth, Glenn Ford, George MacReady |
Jules a Jim[28] | Jules et Jim | 1962 ![]() |
François Truffaut | Drama, Romantický | Jeanne Moreau, Oscar Werner, Henri Serre |
Nůž ve vodě[29] | Nóż w wodzie | 1962 ![]() |
Roman Polanski | Drama, Psychologický | Leon Niemczyk, Jolanta Umecka, Zygmunt Malanowicz |
Sladká Irma[30] | Irma la Douce | 1963 ![]() |
Billy Wilder | Komedie, Romantický | Jack Lemmon, Shirley MacLaine, Lou Jacobi |
Mlčení | Tystnaden | 1963 ![]() |
Ingmar Bergman | ||
Kráska dne | Belle de Jour | 1967 ![]() |
Luis Buñue | Drama | Catherine Deneuve, Jean Sorel, Michel Piccoli |
Absolvent | Absolvent | 1967 ![]() |
Mike Nichols | Komedie, Drama, Romantický | Dustin Hoffman, Anne Bancroft, Katharine Ross |
Il merlo maschio | 1971 ![]() |
Pasquale Festa Campanile[31] | Komedie | Laura Antonelli, Lando Buzzanca, Aldo Puglisi | |
Poslední žena[32] | La dernière femme | 1976 ![]() ![]() |
Marco Ferreri | Drama | Gérard Depardieu, Ornella Muti, Michel Piccoli |
Plechový bubínek[33] | Die Blechtrommel | 1979 ![]() ![]() ![]() ![]() |
Volker Schlöndorff | Drama, Válečný | David Bennent, Mario Adorf, Angela Winkler |
Dvě tváře války[34] | La Pelle | 1981 ![]() ![]() |
Liliana Cavani | Drama, Válečný | Claudia Cardinale, Marcello Mastroianni, Burt Lancaster |
Querelle[35] | Querelle | 1982 ![]() ![]() ![]() |
Rainer Werner Fassbinder | Drama | Brad Davis, Jeanne Moreau, Franco Nero |
Mariini milenci[36] | Maria's Lovers | 1984 ![]() |
Andrej Končalovskij | Drama, Romantický | Nastassja Kinski, John Savage, Keith Carradine |
9 a 1/2 týdne | Nine 1/2 Weeks | 1986 ![]() |
Adrian Lyne | Drama, Romantický | Mickey Rourke, Kim Basinger, Christine Baranski |
I miei primi 40 anni[37] | 1987 ![]() ![]() |
Carlo Vanzina | Komedie, Erotický | Carol Alt, Elliott Gould, Jean Rochefort | |
Smyslná orchidej[38] | Wild Orchid | 1990 ![]() |
Zalman King | Drama, Romantický, Erotický | Jacqueline Bisset, Carré Otis, Mickey Rourke |
Henry a June[39] | Henry & June | 1990 ![]() |
Philip Kaufman | Drama, Životopisný | Fred Ward, Uma Thurman, Maria de Medeiros |
Ohňostroj marnosti | The Bonfire of the Vanities | 1990 ![]() |
Brian De Palma | Komedie, Drama | Tom Hanks, Bruce Willis, Melanie Griffith, Kim Cattrall |
Hořký měsíc[40] | Bitter Moon | 1992 ![]() ![]() |
Roman Polanski | Drama, Romantický, Thriller | Hugh Grant, Kristin Scott Thomas, Emmanuelle Seigner, Peter Coyote |
Modrá orchidej[41] | Wild Orchid II: Two Shades of Blue | 1992 ![]() |
Zalman King | Drama | Nina Siemaszko, Wendy Hughes, Tom Skerritt |
Královna Margot[42] | La Reine Margot | 1994 ![]() ![]() ![]() |
Patrice Chéreau | Drama, Romantický, Historický, Životopisný | Isabelle Adjani, Daniel Auteuil, Virna Lisi, Miguel Bosé |
Specialista[43] | The Specialist | 1994 ![]() |
Luis Llosa | Thriller, Akční, Drama | Sylvester Stallone, Sharon Stone, James Woods |
Francouzka[44] | Une femme française | 1995 ![]() ![]() ![]() |
Régis Wargnier | Drama | Emmanuelle Béart, Daniel Auteuil, Gabriel Barylli |
Dokonalá vražda[45] | A Perfect Murder | 1998 ![]() |
Andrew Davis | Thriller, Romantický, Krimi | Michael Douglas, Gwyneth Paltrow, Viggo Mortensen |
Spalující touha | Eyes Wide Shut | 1999 ![]() |
Stanley Kubrick | Thriller, Drama, Mysteriózní, Erotický | Tom Cruise, Nicole Kidman |
Jak moc mě miluješ?[46] | Combien tu m'aimes? | 2005 ![]() |
Bertrand Blier | Komedie | Monica Bellucciová, Bernard Campan, Gérard Depardieu |
Gejša | Memoirs of a Geisha | 2006 ![]() |
Rob Marshall | Drama, Romantický, Historický | Čang C’-i, Kung Li, Zhang Ziyi, Ken Watanabe |
Les Anges Exterminateurs | Les Anges exterminateurs | 2006 ![]() |
Jean-Claude Brisseau | Drama, Fantasy, Erotický | Frédéric van den Driessche, Maroussia Dubreuil, Lise Bellynck, Marie Allan |
V roce 1925 vyšla kniha Alexandry M. Kollontajové pod názvem Cestu okřídlenému erosu, v edici Socialistické epištoly (Kniha Praha), kde uvádí, že: „spolu s vítězstvím komunistických principů v oboru politiky a ekonomie musí se dokonat revoluce i v citech a ve stavbě duše pracujícího lidstva".[26] Tedy „Pryč s hnusným principem vlastnictví. Budoucnost sexu patří kolektivnímu soudružství.“[26]
V Sovětském svaze byly v meziválečném období, a po druhé světové válce, stavěny pro dělnickou třídu domy, kde žili zvlášť ženy s dětmi a zvlášť muži.[47]
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Candaulism na anglické Wikipedii.