![]() | ||||||
סינגל בביצוע דיידו | ||||||
מתוך האלבום Life for Rent | ||||||
יצא לאור | 7 ביולי 2003 | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
סוגה | פופ | |||||
שפה | אנגלית | |||||
אורך |
4:01 (גרסת האלבום) 3:40 (גרסת הרדיו) | |||||
חברת תקליטים | אריסטה • צ'יקי • BMG יפן | |||||
כתיבה | כותבים שונים[1] | |||||
הפקה | דיידו, רולו | |||||
|
White Flag (בעברית: דגל לבן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דיידו, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Life for Rent.[2]
השיר נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-7 ביולי 2003, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס, צ'יקי רקורדס ו-BMG יפן והופץ כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.[2] בבריטניה, נשלח לתחנות הרדיו ב-1 בספטמבר 2003. השיר זכה להצלחה רבה במצעדי השירים ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון באוסטרליה, אוסטריה, צ'כיה, גרמניה, איטליה, נורווגיה ופורטוגל. בבריטניה, מולדתה של דיידו, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ובארצות הברית למקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ שביים ג'וזף קאהן מציג את השחקן דייוויד בוריאנז בתור מושא אהבתה של דיידו.
השיר הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה" וזכה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר", בטקס שנערך בשנת 2004.
קארלי ריי ג'פסן ביצעה גרסת כיסוי לשיר ב-Canadian Idol. השיר דורג במקום ה-317 ברשימת "500 השירים הגדולים ביותר מאז שנולדת" של Blender. בישראל, נבחר לשיר השנה של המדינה לשנת 2003. השיר נכנס לפסקול של מספר סרטים ופרקי סדרות טלוויזיה.[3]
"White Flag" נכתב והופק על ידי דיידו, רולו ארמסטרונג וריק נואלס.[4] בשיר, המספרת לא מוכנה לוותר, גם אם היא יודעת שמערכת היחסים שלה הסתיימה.[5] "White Flag" תואר כשיר בעל צלילים "רב-שכבתיים", שנכתב למנגינת פסנתר וכלי מיתר.[5] הוא כתוב בסולם מז'ורי בקצב של 90 פעימות בדקה, וקולה של דיידו נע בין התו הנמוך של A3 לתו הגבוה של C5.[6]
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר בה למעלה מ-190 מיליון השמעות.[7]
דייוויד ג'פריס מ-AllMusic שיבח את "השירה המתוקה של דידו" וקבע כי "הכול יפה מאוד בשיר; הן הבתים שלו והן הפזמון שלו".[5] דריק סטראכן מ-BBC Music כי השיר "מרתק ויכול לגרום לך לזמזם אותו גם אם אינו חקוק בראש שלך. יש בו משהו לא מודע, תמים ונעים. הוא יכול להופיע בקלות באחד מסרטי הקומדיה רומנטית של טום הנקס ומג ראיין".[8] אלכסיס פטרידיס מגרדיאן כתב ש-"White Flag' הוא "שיר פופ מעולה, שנכתב בביטחון, ובו פזמון שאי אפשר לשכוח ללא סיוע בהיפנוזה".[9]
"White Flag" הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה" אך הפסיד ל-"Beautiful" של כריסטינה אגילרה.[10] עם זאת, השיר זכה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר", בשנת 2004.[11]
הווידאו קליפ הרשמי של השיר שביים במאי הווידאו קליפים ג'וזף קאהן מציג את השחקן דייוויד בוריאנז בתור מושא אהבתה של דיידו.[12]
הוא מגולל סיפור על מערכת יחסים שהסתיימה, אך מותיר את דיידו מלאת געגועים לבן זוגה לשעבר. הם נמצאים זה ליד זה מספר פעמים ללא ידיעתו. דיידו עדיין לא התגברה עליו וזאת, בנוסף לעובדה שהוא לא מודע אליה. בסוף הקליפ, הם חוזרים לדירותיהם כשחדרה של דיידו מלא בתמונות שלו. להפתעתה, היא מגלה שגם חדרו מלא בתמונות שלה; דבר שמרמז על כך שגם הוא עדיין כמה להיות עימה שוב.[13]
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-182 מיליון צפיות.[13]
|
|
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
Ö3 אוסטריה טופ 40 | 1 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 | |
![]() |
אירופה הוט 100 | 1 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האיטלקי | 1 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האירי | 2 | |
![]() |
בילבורד הוט 100 | 18 | |
מצעד שירי הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 9 | ||
מצעד 40 שירי המיינסטרים | 19 | ||
מצעד השירים האלטרנטיביים | 16 | ||
מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 2 | ||
מצעד 40 השירים למבוגרים | 4 | ||
![]() |
מצעד הסינגלים הבריטי | 2 | |
![]() |
GfK – טופ 100 | 1 | |
![]() |
היטליסטן | 2 | |
![]() |
מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 4 | |
מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 5 | ||
![]() |
Rádiós Top 40 | 1 | |
![]() |
אולטראטופ 40 | 2 | |
![]() |
טופ-היט | 28 | |
![]() |
IFPI Greece | 8 | |
![]() |
VG-lista | 1 | |
![]() |
המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 | |
![]() |
PROMUSICAE | 11 | |
![]() |
מצעד הסינגלים הסקוטי | 2 | |
![]() |
מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 1 | |
![]() |
המצעדים הפיניים הרשמיים | 19 | |
![]() |
אולטראטופ 50 | 3 | |
![]() |
ČNS IFPI | 1 | |
![]() |
SNEP | 5 | |
![]() |
טופ ליסטה | 1 | |
![]() |
מצעד השירים הרומני | 9 | |
![]() |
סוורייטופליסטן | 2 | |
![]() |
המצעד השווייצרי | 2 |
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
מדיה פורסט ישראל | 2 |
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
Ö3 אוסטריה טופ 40 | 13 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האוסטרלי | 78 | |
![]() |
אירופה הוט 100 | 4 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האיטלקי | 9 | |
![]() |
מצעד הסינגלים האירי | 8 | |
![]() |
מצעד הסינגלים הבריטי | 12 | |
![]() |
GfK – טופ 100 | 12 | |
![]() |
מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 10 | |
מצעד 100 השירים ההולנדיים | 24 | ||
![]() |
אולטראטופ 40 | 30 | |
![]() |
טופ-היט | 38 | |
![]() |
מדיה פורסט ישראל | - | |
המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 | ||
![]() |
המצעד הניו זילנדי הרשמי | 27 | |
![]() |
אולטראטופ 50 | 25 | |
![]() |
SNEP | 47 | |
![]() |
סוורייטופליסטן | 16 | |
![]() |
המצעד השווייצרי | 5 |
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
בילבורד הוט 100 | 36 | |
![]() |
Rádiós Top 40 | 2 |
מקום | תארים | מכירות |
---|---|---|
אוסטריה (IFPI Austria)[20] | זהב | 15,000 |
אוסטרליה (ARIA)[21] | זהב | 35,000 |
ארצות הברית (RIAA)[22] | זהב | 500,000 |
בלגיה (BEA)[23] | זהב | 25,000 |
בריטניה (BPI)[24] | פלטינה | 600,000![]() |
גרמניה (BVMI)[25] | זהב | 150,000 |
נורווגיה (IFPI Norway)[26] | פלטינה | 10,000 |
שוודיה (GLF)[27] | זהב | 10,000 |
שווייץ (IFPI Switzerland)[28] | זהב | 20,000 |
![]() |
מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
---|---|---|---|---|
ארצות הברית | 7 ביולי 2003 | רדיו שירים עכשוויים למבגורים • רדיו טריפל איי | אריסטה • צ'יקי | [29] |
11 באוגוסט 2003 | רדיו להיטים עכשוויים | [30] | ||
בריטניה | 1 בספטמבר 2003 | תקליט 7 אינץ' • תקליטור | [31] | |
אוסטרליה | 15 בספטמבר 2003 | תקליטור | [32] |
((cite journal))
: (עזרה)
((cite journal))
: (עזרה)
((cite web))
: (עזרה)
((cite web))
: (עזרה)
דיידו | ||
---|---|---|
דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | ||
אלבומי אולפן | No Angel • Life for Rent • Safe Trip Home • Girl Who Got Away • Still on My Mind | |
אלבומי הופעה | Live at Brixton Academy (Dido Live) | |
אלבומי להיטים | Greatest Hits | |
אלבומים אחרים | Odds & Ends | |
סינגלים | "Here with Me" • "Don't Think of Me" • "Thank You" • "Hunter" • "All You Want" • "White Flag" • "Life for Rent" • "Don't Leave Home" • "Sand in My Shoes" • "Don't Believe in Love" • "Quiet Times" • "Everything to Lose" • "No Freedom" • "End of Night" • "Give You Up" | |
השתתפות בסינגלים | "Stan" • "One Step Too Far" • "Feels Like Fire" • "Do They Know It's Christmas?" • "Sing" • "Feelin' Good" • "If I Rise" | |
סינגלים שיווקיים | "Let Us Move On" | |
שירים אחרים | "Take My Hand" | |
ערכים קשורים | דיידו פליפ • רולו ארמסטרונג • פיית'לס • דאסטד • סיסטר בליס |
פרס המוזיקה הבריטית לשיר השנה | ||
---|---|---|
1977–2000 | "Bohemian Rhapsody" – קווין / "A Whiter Shade of Pale" – פרוקול הארום (1977) • "Tainted Love" – Soft Cell (1982) • "Come On Eileen" – דקסיז מידנייט ראנרס (1983) • "Karma Chameleon" – Culture Club (1984) • "Relax" – פרנקי הולך להוליווד (1985) • "Everybody Wants to Rule the World" – טירז פור פירז (1986) • "West End Girls" – פט שופ בויז (1987) • "Never Gonna Give You Up" – ריק אסטלי (1988) • "Perfect" – Fairground Attraction (1989) • "Another Day in Paradise" – פיל קולינס (1990) • "Enjoy the Silence" – דפש מוד (1991) • "These Are the Days of Our Lives" – קווין (1992) • "Could It Be Magic" – טייק ד'את (1993) • "Pray" – טייק ד'את (1994) • "Parklife" – בלר (1995) • "Back for Good" – טייק ד'את (1996) • "Wannabe" – ספייס גירלז (1997) • "Never Ever" – אול סיינטס (1998) • "Angels" – רובי ויליאמס (1999) • "She's the One" – רובי ויליאמס (2000) | |
2001–הווה | "Rock DJ" – רובי ויליאמס (2001) • "Don't Stop Movin'" – S Club 7 (2002) • "Just a Little" – ליברטי איקס (2003) • "White Flag" – דיידו (2004) • "Your Game" – ויל יאנג (2005) • "Speed of Sound" – קולדפליי (2006) • "Patience" – טייק ד'את (2007) • "Shine" – טייק ד'את (2008) • "The Promise" – Girls Aloud (2009) • "Beat Again" – JLS (2010) • "Pass Out" – טייני טמפה בהשתתפות לאברינת' (2011) • "What Makes You Beautiful" – ואן דיירקשן (2012) • "Skyfall" – אדל (2013) • "Waiting All Night" – רודימנטאל בהשתתפות אלה אייר (2014) • "Uptown Funk" – מארק רונסון בהשתתפות ברונו מארס (2015) • "Hello" – אדל (2016) • "Shout Out to My Ex" – ליטל מיקס (2017) • "Human" – ראג-אנ'-בון מאן (2018) • "One Kiss" – קלווין האריס ודואה ליפה (2019) • "Someone You Loved" – לואיס קפלדי (2020) • "Watermelon Sugar" – הארי סטיילס (2021) • "Easy on Me" – אדל (2022) • "As It Was" – הארי סטיילס (2023) • "As It Was" – הארי סטיילס (2023) • "Escapism" – ריי בהשתתפות 070 שייק (2024) |