Kolmnurkkaar (prantsuse keeles arc en mitre[1] 'mitrakujuline kaar', saksa keeles Giebelbogen 'viilkaar', hollandi keeles keperboog[2] 'sarikkaar') on kolmnurkviilu või tagurpidipööratud V kujuline terava tipuga sillus[3], mida võib vaadelda erandliku kaaretüübina (kahest kiilkivist koosnev päiskivita kaar, mis tavalise kaare kombel suunab vertikaalsed jõud külgsuunaliselt tugedele). Seda on kirjeldatud ka teravkaare erijuhtumina, mille puhul on kaaretipus kohtuvad kaareküljed sirged või peaaegu sirged[4].
Kolmnurkkaar esineb mitmel pool eelromaani kunstis, näiteks läänegootide ja anglosakside arhitektuuris, samuti Merovingide- ja Karolingide-aegses ehituskunstis Frangi riigis. Hilisemal ajal on kolmnurkkaar iseloomulik mõne üksiku piirkonna ehitusstiilile, esinedes näiteks Auvergne'i romaanikas või Lõuna-Prantsusmaa gooti telliskirikute juures.
Eesti keskaegses arhitektuuris esineb kolmnurkkaar mõnikord sakramendiniššide sillustes.
((netiviide))
: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
((netiviide))
: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
((netiviide))
: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)