Gospodine Šehiću, Te etikete koje mi lijepite jednostavno ne idu uz moje ime. Ja nisam nikakav relikt prošlosti. Ja sam taj ideologijski sistem koji mi pripisujete i tak način razmišljanja rušio. Bar tako misli Tim Judah u knjizi The Serbs: Mythe, History and The Destruction of Yougoslavia, a i Vaš prezimenjak Sead Šehić , prvi zapovjednik ŠTO obrane Bosanska Krupa,tako je mislio kad sam njegove vojne formacije naoružavao, tako je mislio i hrvatski nacionalist i izdajnik BiH Mate Boban kojem sam zabranio pristup k Bihaću, tako sam mislio i ja kad sam osnovao zajedno s Asimom Ibrahimpašićem prvu antikomunističku stranku u bihaćkom okrugu pod nazivom Bosanska demokratska stranka 1991. godine, pa Vaša generacija sada umjesto da ide stazom koju su ovakvi kao ja utirali vraća točak historije unatrag, u Srednji vijek. To da svako javno objavljeno djelo mora biti dostupno janoj kritici znao sam još onda kad Vas nije bilo među nama. I ja se ne uklanjam kritikama već se suprotstavljam objedama. Lažnim etiketiranjima, kao što je Vaše. Ja nisam nikad bio boljševik, bio sam filozof i sociolog marksističke provenijencije kao što se može biti Platoničar, Hegelijanac itd. Nisam ja neo-socijalista, ali nisam ni socijal-demokrata, jer bi raspolagali onim što drugi stvore, niti demokršćanin iako uživam plodove borbi demokršćana u Belgiji za socijalnu pravdu. Ja nisam pripadnim niti jedne političke orijentacije. Ja sam pobornik istine, a to što istina pogađa nećija uvjerenja, neka otrpi, ili dokaže da nije tako, a ne da sklanja s očiju moje protudokaze pod raznim izgovorima. A isto tako i oni koji sa mnom vode polemiku moraju biti spremni da odgovore na moje riječi ne prikladnom retorikom, već jasnim protuargumentima, a ni vi ni Vaši prijatelji niste iznijeli niti jedan argument koji bi poništio moje argumente. Vaši prijatelji samo odgovaraju: Komentar je suvišan. A on je itekako potreban. Oni podmeću lažne stvari zbog koji ja ne dopuštam da radite s mojim privatnim stvarima što hoćete, jer u Europi postoje zakoni koji to zabranjuju, a objavljivanje nečije Autobiografije s ciljem izvrgavanja ruglu njenog autora je zadiranje u sfere privatnosti, pogotovo što to Interfnet zabranjuje, a vi ste morali biti s tim upoznati, a i Wkipedija to nalaže. Ukoliko odmah ne uklonite ili moju biografiju ili Autobiografiju snosit ćete zakonske posljedice. Nemojte misliti da se šalim ili da sam nemoćan. Iz mene stoji pravna država, a budući da živite na germanofonom području, Austriji, gdje se niste našli slučajno 1992., a gdje sam ja bio učiteljem bosanskoj djeci u Neubergu i Mürzsteggu onda ste to morali i naučiti: Bilo bi ipak uputno pročitati biografiju onoga s kim razgovarate. Ta biografija sadržava samo činjenice, neporecive činjenice, a vi nasjedate na igru Cerića iz Bosanskog Novog koji je pobjegao iz Novog sa svojim roditeljima i sklonio se u Bihać a nije ostao sa svojim roditeljima braniti Bosnu u svom rodnom mjestu što sam ja itekako odradio u Bihaću i koji veli da "sam imao časti i poštenja ostao bih i branio svoju domovinu". Dakle, Prvo on nije ostao braniti svoju domovinu, jer su svi Novljani nikom poniknuli i u izgnanstvo bez ispaljenog metka otišli. Drugo, Ako sam je nečastan zato što sam otišao, onda je ne častan i on i njegova porodica i još dosta novljana i Prijedorčana i drugih Bošnjaka i Hrvata. Govori se da je milion Bošnjaka uteklo u inostranstvo i s njima 50% BiH Hrvata. Svi su oni nečasni? Samo je CER@ častan. Vi niste mogli znati šta se u Bihaću događalo. Vi ne znate da sam bio prisiljen od bošnjačkih i hrvatskih nacionalista i mafijaša otići nakon što sam Hrvatske postrojbe spojio s bošnjačkim i tako započeo formiranje budućeg Petog korpusa. A za uzvrat sam dobio to da oficir ARBiH Nijaz Miljković iz Velike Kladuše, kojem sam ustupio stan, odveze sve moje stvari i veliki dio osobne biblioteke koja je brojala oko 3,5 hiljada knjuiga, u Veliku Kladušu i još ondje čuva i usput spava u mom krfevetu. Vi niste mogli zunati da je drugio dio moje biblioteke osvojio, pokorio, zarobio slavni gazija Atif Dudaković i stavio ih u ne znam gdje, valjda da druge gazije čitaju poeziju Tina Ujevića i Aristotelovu poeziju, a dok su njegovi askeri utovarali kmoje knjige u klamion on je pio pivo s tim istim Miljkovićem u avliji moje zgrade. Svjedok ovome nije niko drugi nego nekadašnji Kantonalni javni tužilac Hasan Veladžić, moj prvi komšija. Pa Vui sad recite da govorim neutemeljene stvari. Pozivam se na svjedoke, već spomenute Miljkovića i Dudakovića i Veladžića i suprege od Miljkovića i Veladžića. Pazite, to je pet svjedoka, neoborivih. CER@ je podstaknut od nekog kojeg diram ja, ali ja se ne bojim takvih, nisam se bojao ni Bobana ni Tuđmana, pa ni drugih ljudskih nametnika i mafijaša. Ah, sad se sjećam da sam imao u Neubergu jednog učenika iz Prijedora koji se prezivao Šehić. Možda ste to Vi? Pa ako ste to Vi, onda se sjećate što sam Va,a i ostaloj bošnjačkoj djeci govrio o našoj domovini Bosni i Hercegovini. U tom slučaju na zdravlje. Za koga sam se to borio? Nemojte samo reći da ni ovo nikome ne tgreba pa skloniti s očiju. S poštovanjem Tomislav Dretar. --Tomislav Dretar 12:16, 17 decembar 2008 (CET)
Oprosti Seha za Tvoje rane nisam znao i ispričavam se.--Tomislav Dretar 13:41, 17 decembar 2008 (CET)
Imam, sve je sređeno ;) --Smooth O 15:39, 17 decembar 2008 (CET)
Kasnije ću dodati još poboljšica. Bilo bi dobro da pogledaš i da mi savjetuješ što bi još trebalo učiniti da se članak poboljša. Pozdrav,--Tomislav Dretar 16:35, 17 decembar 2008 (CET)
To ću napraviti, a ono što sam radio kao fizički radnik volio bih da ostane, jer po Bihaću kruže svakakve priče i ljudi misle da ja ovdje živim u raskoši te da sam u nekakvoj tuđmanovskoj misiji, a on i Boban mi bili smrtni neprijatelji. Mene nije stid reći da sam petnaest godina bio fizički radnik dok su izdajice i ljenčuge i mafijaši zgrtali bogatstvo - moja obitelj i ja proživjeli smo ovih petnaest godina grbačeći po Briselu i živeći od svog rada. Odnosno, smetao sam i Franji i Aliji svojom politikom borbe protiv okupacije BiH od strane Republike Hrvatske (i podjele BiH) koja je zemlja mog porijekla. Tuđman i Alija su lijepo surađivali. Potraži na Internetu, ako za to već ne znaš, pod imenom Muhamed Bogorovac pa ćeš naći i sajt BSK, ne znam ga napamet. Ako padneš slučajno na moj blog http://tomislavdretar.wordpress.com vidjećeš zanimljivih članaka.Pozdrav, --Tomislav Dretar 16:56, 17 decembar 2008 (CET)
Ne smeta mi uopće :)) završit ću s ovim, a onda će Cera vršit preusmjerenja ili pak napravit nove s istim tekstom, a stare će obrisat.. tako da je sve okay :) lijep pozdrav ~~ Pearl 17:46, 17 decembar 2008 (CET)
Seha, ja sam samo privremeno nalijepio pod Interrogatio Iohannis nešto što ću urediti kao mali uvod, a onda sam nalijepio link na članak. Uvodni tekst je uzet iz Razgovora i treba ga doraditi i preraditi i bosanizirati. Sad sam preumoran, Uskoro ću, a Ti vidi kako da se to uredi pa da bude jedna cjelina s naslova u mojoj biografiji.--Tomislav Dretar 20:29, 17 decembar 2008 (CET)
Seha,
Ti pregledaj još da li treba još šta izmijeniti u jezičnom smislu. Mislim da kao uvod ovo je dovoljno. Vidjeću da će moj program Grabber 4.0 moći konvertirati one skenirane listove iz osnovnog teksta jer slova su s pisaće mašine koja je bila već stara dvadesetak godina kad sam ju kupio i pisao na njo, pa ne znam da li će ih OCR prepoznati i konvertirati. Pravo da Ti kažem. Sad sam preumoran da to radim, a trebalo bi jer onako nije lijepo, ali je to izuzetno dragocijen dokument kojeg malo ko ima u svijetu. Vjerojatno ga katiločka crkva ima, ali ona ne publicira heretične tekstove. Pozdrav,--Tomislav Dretar 11:53, 19 decembar 2008 (CET)
Dear Seha,
1st - Ohrid is the last capital of the first bulgarian kingdom 2nd - .eu is domain of ALL countryes from EU 3rd - This is the thrue bulgarian government
I want to know why you are delating my editions. Thanks
Seha,
Trebalo bi otvoriti prostor za unošenje novih pojmova koji normalno sačinjavaju jednu opću enciklopediju. Ja sam preveo članak pod naslovom E Pluribus Unum što je deviza ili moto koja se nalazi na pečatima Predsjednika i još nekih institucija u SAD-u. No, ne znam gdje bih ga stavio. Dakle trebalo bi otvoriti kategoriju za latinske izreke, devize i mota. Budući da ima sportskih, vojničkih, književničkih i drugih, a i grčkih, njemačkih, naših, itd. ne treba stavljati pridjev već samo naslov Devize, izreke, mota ili jednostavno Frazarij jer se u nas kaze "to je samo fraza", iako fraza u osnovi znači rečenica, a toj kategoriji postaviti podkategorije kao što je jedna od onih vrsta koje sam naveo. Ova deviza koju ja donosim je i politička i latinska. No ima latinskih izreka koje nisu iz rimskog doba, kao što je Regnum regno non prescribit leges (Kraljevstvo kraljevstvu ne propisuje zakona, sto je fraza izgovorena u Hrvatsko-ugarskom saboru u Budimpešti kad su hrvatski poslanici odbili prihvatiti jedan zakon koji su im Madžari htjeli nametnuti. Zato treba i o tome razmisliti, jer latinski još nije sasvim mrtav. Evo teksta, pa kad otvoriš kategoriju ja ću popraviti slovne nedostatke jer sam pisao tipkovnicom koja nema afrikata š,č,ž itd.
Deviza E Pluribus Unum figurira na Velikom pecatu Sjedinjenih americkih drzava. Taj pecat iskoristen kao amblem de facto SAD-a, pojavljujuci se narocito na sluzbenim dokumentima kao sto su putnicki pasosi. Ona se jednako pojavljuje na Predsjednikovom pecatu, pecatu potpredsjednika, Kongresa i vrhovnog suda (koji su vrlo blizu Veikom pecatu).
E pluribus unum moze se prevesti s « Iz vise, jedan » ili, ili u jos direktnijem znacenju, « Jedan nastajuci iz vise ». Ta deviza, koja se najprije referira na zdruzivanje 13 nezavisnih colonija u jednu sjedinjenu drzavu, dobila je zatim dodatno sociopoliticko znacenje, iz pluralisticke prirode americkog drustva, proisteklog iz imigracije.
Ta deviza bila je izabrana na prvom Velikom zasjedanju Komiteta 1776. godine i usvojen pecat s tom devizom (dvije druge devize, koje se nalaze na reversu pecata (nevedljivo lice) Annuit Cœptis i Novus Ordo Seclorum), jednim aktom Americkog Kongresa iz 1782. Slikar Pierre Eugène Du Simitière je sugerirao devizu E pluribus unum.
Ta deviza, nikad nije ozakonjena, fbila je smatrana de facto kao deviza SAD-a sve do 1956. g. kad je Kongresa SAD-a usvojio jedan zakon (H.J. Resolution 396) usvajajuci In God We Trust (« U Boga mi vjerujemo ») kao sluzbenu devizu. Ona ipak nastavlja figurirati na novcima Sjedinjenih americkih drzava.
Jedna slicna deviza – In varietate concordia (« Jedinstvo u razlikama ») – usvojena je od stran e Europske unije 2000.g.
E Pluribus Unum takoder je deviza portugalskog nogometnog kluba Benfica iz Lisabona.
Porijeklo izraza do danasnjeg dana.
Pjesma opisuje proizvodnju sira koju je izumio jedan seljak na osnovi jednog sastojka sira,bijelog luka i zacina. U tekstu, « color est e pluribus unus »"opisuje mnostvo boja u jednoj jedinoj".
Ona se, jednako tako, nalazi u "Ispovijedima" sv. Augustina (397. do 398. god.) Knjiga IV, opisujuci prijateljstvo. Da deviza je bila vrlo poznata u americkoj knjizevnosti XVIII. stoljeca. Pojavljuje se u magazinu "Gentleman's Magazine", mjesecnoj reviji koja izlazi u Brixtonu, London, od 1731. Legenda E pluribus unum bila je takođe koristena na stranicama godisnjih koji sadrzavaju kolekciju volumena izdanih brojeva tokom jedne godine odnosn o dvanaest brojeva magazina.--Tomislav Dretar 19:09, 20 decembar 2008 (CET)
Hvala na pozivu. Mozemo li sutra poslijepodne? Sam sam sa sinom, pa nebi da ga samog ostavim Toni 21:34, 20 decembar 2008 (CET)
Evo kako su Francuzi riješili:
Tako ćemo napraviti. Onaj izraz je ponavljan jer je izvorni tekst takav, a ja ću ga stilizirati pri postavljanju. Pozdrav, --Tomislav Dretar 20:24, 21 decembar 2008 (CET)
nisam se naspavao moj zemljak. Još su mi oči na pola :-( botovi će sve odraditi a za ponedjeljak ne znam, čekam da neće biti još kakvih odgovora, mada imaš 5-6 admina za, ni kad su mene postavljali nisu čekali do kraja. Ako nema niko ništa protiv ja bih to danas odradio.--CER@ 09:15, 22 decembar 2008 (CET)
Gdje cemo se naci? Toni 18:31, 22 decembar 2008 (CET)
Zemljak, jesi li dobio mail sa Betawiki? jesi li ga preletio očima do kraja? ;-) šta kažeš na napredak. Drugi smo, odmah iza ukrajinskog jezika. khm, khm... [1]--CER@ 12:00, 23 decembar 2008 (CET)
Slažem se s vama potpuno, ne znam kakav je bio članak, niti da li je uopće zadovoljavao minimalne wiki standarde, a niti da li je bio izbrisan zbilja s razlogom. Što mi je zasmetalo jest obrazloženje koje zbilja nema veze ni sa čim, koje mi se učinilo u najmanju ruku neprimjereno. --Frano Milić 11:51, 24 decembar 2008 (CET)
P.S. Vidio sam da ste izbrisali poveznicu na hr.wiki.
Divno- još jedna osoba kojoj se moram umiljavati (ili će mi pobrisat članke) :P.. šalim se, evo čestitam i ja, s malim zakašnjenjem ;) nadam se da je ruka okay :) ~~ Pearl 15:37, 24 decembar 2008 (CET)
mogu al' poluautomatski. Emir je iskusniji sa botom, ja sam svog pustio samo na interwiki. Mogu probati pa da vidimo kako će funkcionisati. Lahko ;-) mi je zaustaviti ga.--CER@ 10:06, 25 decembar 2008 (CET)
Pozdrav Seha! Da prvo odgovorim na prvo pitanje, oba korisnička naloga su sa mog računara al nisu oba moja.Drugo pitanje: Miljacka protiče kroz Pale, jednu od opština Istočnog Sarajeva. Što se tiče Sarajevske kotline za to nisam siguran al ako se Dobrinja nalazi u istoj onda sam bio u pravu. Nije mi bila namjera vandaliziranje nego doprinos razvoju Wikipedie na Bosanskom jeziku.-Nikola Đokanović 23:50, 25 decembar 2008 (CET)
kod mene se otvara. Sve na engleskom, ima strašnih slika, mada mi se ne sviđa što je blog, jer je moguće da je POV.--CER@ 11:15, 26 decembar 2008 (CET)
Za operu sam mislio malo sa repertoara, a i interni link sa programom, kao i za neka pozorišta. Ostalo sto si uradio je odlicno, jer sam se ja pitao kad da napravim, jer ssad am se vratio sa skijanja pa sam se smrzn'o (-10°C i sa vjetrom i snijegom na Hebalmu). Jos su pokusati malo o skolama i jedan spisak fakulteta i visih skola. A nekako me sramota da ne zavrsimo prije Nove godine da nam se Cera ne naljutiToni 17:56, 27 decembar 2008 (CET)
OK --محمد نبيل برّيري 19:19, 28 decembar 2008 (CET)
please help me, I'dont know the link of your wiki language. thanks --محمد نبيل برّيري 19:28, 28 decembar 2008 (CET)
thanks for your help. --محمد نبيل برّيري 20:23, 28 decembar 2008 (CET)
Your request for username usurpation has been granted. Regards, tr:user:Metal Militia
Was nicht passt, wird passend gemacht... (valjda, pošto znam da mi gramatika nije jača strana)--CER@ 11:56, 29 decembar 2008 (CET)
Srećom prave si boje izabrao, ide uz podlogu ;) A i da se nisu poklapale, mijenjala bih podlogu! ;)).. Hvala još jednom :)~~ Pearl 13:32, 29 decembar 2008 (CET)
Zato što su to stari citati koji su se prije rotirali na početnoj stranici, a nedavno smo se prebacili na ovaj sistem, jedan citat-jedan dan. Tako da je onih 50 rotirajućih citata nepotrebno. --Smooth O 15:46, 29 decembar 2008 (CET)
Uporedi ovo i ovo. --Smooth O 21:26, 29 decembar 2008 (CET)
Citiram: "Ne dodajite besmislice na Wikipediju. To se smatra vandalizmom. Ako želite eksperimentisati, koristite igralište. Hvala vam. Amir"
Ne želim niti mi je namjera da dodajem besmislice na Wikipediu. Želim samo da dopunim neke artikle, a ne da od njih pravim djelo vandalizma.
Pozdrav
Primjetio sam to jutros. Odlično, ali ima typo grešaka. Moraću malo preći da riješim to.--CER@ 08:51, 31 decembar 2008 (CET)
Hmm, so einfach kann ich das leider nicht machen. Die paar Tage Wahl müssten noch abgewartet werden, mehr Stimmen von aktiven Benutzern sollten schon noch zu finden sein! Und wenn die Wahl zuende sein wird, müsste das aus Transparenzgründen auf m:SRP beantragt werden. Rückfragen bitte in de:wp. ;) Grüße, DerHexer 14:58, 31 decembar 2008 (CET)
Vidim zabavljaš se pjesmama ;).. Nisam znala da ovu imamo, super je, svirala sa ju u glazbenoj školi :)
Sretna Nova! Evo me, tu sam, na licu mjesta. --Late 12:55, 1 januar 2009 (CET)
Ludu i otkacenu novu 2009. s nekoliko letova u vis i, naravno, par dobrih na wiki zele Toni 13:52, 1 januar 2009 (CET) + ja Toni 13:52, 1 januar 2009 (CET)*
-odmah ! (po mogućnosti ;)) ~~ Pearl 10:45, 3 januar 2009 (CET)
Mogu li taj članak donijeti ovdje, pa da vidiš u čemu je "veza"?
Evo onog moga članka:
MEHMEDALIJA Omerović 75320 Gračanica, Bazen 5b/II-7
OTVORENO PISMO ZA:
RADIO SLOBODNA EVROPA U SARAJEVU n/r Gordane Sandi – Hadžihasanović
71000 S A R A J E V O
Fra Anđela Zvizdića kbr. 1
Poštovana,
Ne čude me oni u Pragu, gdje se nalazi sjedište Vaše «kuće» (jer ono što je daleko od očiju, doista je daleko i od srca), no čudi me (i među njima u Pragu) gospodin Omer Karabeg i Vi, te i svi vi koji ste ovdje te zajedno s onim u Pragu pretendirate ponovo «izgraditi» porušene «mostove» na tlu bivše Jugoslavije (naravno, ne one prijebivše, već one postbivše).To nikada nije bilo niti će moći biti, sve dotle dok se do kraja ne raskrinkaju uzroci propasti bivše Jugoslavije, dok se ne dijagnosticira pravi uzrok zbog kojeg rana i dalje gnoji.
Gospodo draga,
pa je li moguće da na to pitanje još nitko, ama baš nitko i niti do dana današnjega nije dao pravi odgovor? Jest! A zašto?
Pa, valjda, zato što nikada, nitko i nigdje nije priznao da je «kurvino kopile», pri čemu mislim da je prava kurva (s isprikom njoj) - mila majka u odnosu na ono kako je prošla ta bivša Jugoslavija, tzv. SFRJ (bez isprike ovoj).
No, za trenutak, jedna digresija: Evo skoro će dvadeset godina od kako sam u Beogradu položio pravosudni ispit (pri ondašnjem Republičkom sekretarijatu za pravosuđe i upravu Socijalističke Republike Srbije (sa završenim Pravnim fakultetom u Zagrebu), a tada sam na pitanje iz Ustavnog prava (koje je doslovno glasilo ovako: "Kako se zove tvoja domovina i kakva je to država po Ustavu iz 1974. godine – odgovori tako da to bude jasno i običnom čovjeku?") odgovorio ovako:
«To je jedna država koja i jest i nije država, sastavljena iz više država koje i jesu i nisu države.»
Pošto je svima bilo jasno (što je pisac s time zapravo htio reći), prošao sam na ovom ispitu Dapače, uz opće odobravanje nazočnih), a vrijeme je pokazalo da sam i ovdje bio u pravu?
Sada bih, pak, (na pitanje o uzrocima propasti te i takve države, tzv. SFRJ) rekao (i to već godinama uzvikujem, i također na takav način da me svatko i svugje: i čuje i razmije), da su za to krivi:
1)i prije svega - partija, ili tzv SKJ-u, zatim
2)armija, ili tzv. JNA, a dakako i
3)sve ostalo, ali to (pod 3)- samo da su logične posljedice onoga pod 1) i onoga pod 2), primjerice: Milošević, Franjo Tuđman i Alija Izetbegović, Vukovar, Srebrenica i dr. te napokon i – Odluka Međuna-rodnog suda u Hagu.
Naime, u toj partiji tzv. SKJ-u bili su inkorporirani (za ono što slijedi molim oprost od onih veoma rijetkih, no časnih iznimki) najgori nacional šovinisti, koji su u toj i takvoj Jugoslavinji imali čak (ako bi poželjeli) i «ptičjeg mlijeka». I kada se vidjelo da će propasti ta i takva Jugoslvija – armija tzv. JNA spokojno šuti, a samo onaj tko je bio potpuno bez pameti mogao je vjerovati da neće doći do Srebrenice itd.
Kako je, naime, moguće da se gospodin Mesić, Bogičević i sl. čak i hvale zbog toga kako su urušili tu i takvu bivšu Jugoslaviju, a da za to ne odgovaraju i prije onih koji su danas u Hagu? Ti isti tzv. komunisti (opet isprika iznimkama), i dan danas vladaju, samo pod drugom odorom, u drugom partijskom zvanju, pa onda što dobroga uopće i možemo očekivati od takovih idiota i manijaka.
Nadlje, kako to, draga gospodo, da po pitanju teritorijalne podjele Bosne i Hercegovine još nitko, ama baš nitko ni u Bosni i Hercegovini (pa čak ni onaj tzv. ekstremni Haris Silajdžić) ne dođe do svoje pameti i kaže:
Može, može braćo Srbi, i vi braćo Hrvati, dapače:
„koliko Srbije/Hrvatske u Bosnu i Hercegovinu – toliko Bosne i Hercegovine u Hrvatskoj/Srbiji, pa eto nam onda (osim velike Srbije i Velike Hrvatske) još i Velika Bosna i Hercegovina.“
Napaokon, što je s Muslimanima u Bosni i Hercegovini? Kome pravo da mijenja već stečeni naziv moje nacionalnosti? Otkuda pojam «Bošnjaka» samo za Muslimana iz Bosne i Hercegovine? Skroz nakaradno!
Pročitajte «Davida Štrpca» od srpskobosnskog književnika Petra Kočića, a upravo on tvrdi (za svoga junaka) da je «Bošnjak» («Nas je, seljake, kažem vam, ovaj slavni sud od mlogo čega oslobodio. Ne riču nam više sa plandišta zadrigali bakovi niti nam bodu čeljadi; ne taru nam više silne volovnice plotova i ušjeva kó u ono staro, blentavo, tursko vrijeme. Danas ne mereš viđeti u svijeta žirovne i bakovite sermije. Što nam je slavni sud ostavio, to je mirno, ćudevno, pametno; istina, malo mršavo i slabo, ali za nas blentave Bošnjake, i nije drugo!...*), i to kao «najveći Srb» («Ali mi je vrlo teško što mi gazde kažu da nijesam Srb. Ja nijesam Srb!... Pogledaj me, gospodine, dobro me pogledaj; mjerio sam se na dva carska kantara, na turskom kantaru i na kantaru ovog našeg cara, pa ni dram manje ni dram više od dvadeset i pet oka! A kad se S r b u meni napiri i nadme, nema tog carskog kantara na 'vom svijetu koji bi me mog'o izmjeriti !!!*). Dakle, «Bošnjak» je samo drugo ime za bosanca uopće (u oba slučaja zajednička imenica, koja označava pripadništvo Bosni kao jednoj zemlji, dakako i zajedno s Hercegovinom, bez obzira na vjeru, rasu, klasu i nacionalnost). Pa zar vam ova (a zapravo historijska, ne slučajna) činjenica ništa ne govori drukčije od govora Franje Tuđmana i Alije Izetbegovića. Zar se ni u medijima doista ne može drukčije govoriti, ispravnije i bez uvreda Muslimana u Bosni i Hercegovini, pa ovako - na svakom koraku i u svakom trenutku. Što ćete još izmisliti da nas ponižavate. Sam pojam «bošnjak» se i inače (i u Kočićevo doba) uzimao kao zaostala terminološka rječica, koju rabe eventualno samo «seljaci» itd. Zar se i na taj način, pa makar i na obraz Davida Štrpca, zapravo podcjenjuje naivnog Muju od Dobuja, a pitanje je – kada će više i Mujo u Doboj ići onako komotno kao što je tamo nekada išao?
Dakle, žali bože, svega što je učinjeno na «smirivanju» situacije na Balkanu, kada se o uzrocima propasti bivše države još i dan danas ne govori uopće ili ne govori ispravno, o njenim tzv. (po Ustavu SFRJ iz 1974. godine) «konstitutivnim elementima». Eto, više nisam bio u stanju slušati svakojake gluposti, a da Vam ne kažem svoje mišljenje, barem u pogledu tih nekoliko, ali za sve, za svagda i svakoga - krucijalnih stvari. U otimačini za vlast – to se više niti ne prepoznaje. I to će koštati, čim dalje – to više, jer i ja, kao čovjek, (u naravi) ili građanin (u državotvornom smislu) imama pravo (dapače i to kao temeljno ljudsko pravo) da znam – gdje je, dakle nakon svega, i ta – moja domovina.
U Gračanici dana 30. juna 2007. godine
P O T P I S
pripovijetke – V. Masleša 1983. str. 20. i sl.