Phil Collins | |
![]() Phil Collins 2005. | |
Födelsenamn | Philip David Charles Collins |
---|---|
Född | 30 januari 1951![]() |
Maka | Andrea Bertorelli (1975–1980) Jill Tavelman (1984–1996) Orianne Cevey (1999–2006) |
Genrer | Pop, mjukrock, progressiv rock, konstrock, blue-eyed soul |
Roll | Sångare, låtskrivare |
Instrument | trummor, sång, piano |
År som aktiv | 1963–2011, 2015– |
Skivbolag | Virgin, Atlantic |
Artistsamarbeten | Genesis, Brand X, Flaming Youth, Philip Bailey, Eric Clapton, Sting, The Phil Collins Big Band, Bone Thugs-n-Harmony |
Webbplats | www |
Phil Collins LVO, egentligen Philip David Charles Collins, född 30 januari 1951 i Chiswick i London, är en engelsk sångare, låtskrivare, pianist, trummis, skådespelare och författare. Collins har haft stora framgångar både som medlem i rockgruppen Genesis och som soloartist.
Collins började tidigt sin bana som underhållare, bland annat som barnskådespelare inom amatörteater och som modell. År 1970 anslöt han sig som trummis till den framgångsrika gruppen Genesis. År 1975, då gruppens sångare Peter Gabriel lämnade Genesis, sökte gruppen först efter ny sångare. När ingen lämplig sångare kunde hittas antog Collins även den rollen, en roll som han till mångas förvåning fyllde galant. Under Collins tid som sångare i gruppen utvecklades stilen från progressiv rock till mer poporienterad, radiovänlig rock.
Redan under 1970-talet gjorde Collins spelningar med jazz fusionbandet Brand X och under 1980-talet samarbetade han med George Harrison, Paul McCartney, Eric Clapton, Mike Oldfield, Tears for Fears och många andra. År 1981 solodebuterade han med albumet Face Value, som bland annat innehöll jättehiten "In the Air Tonight". Liksom Genesis musik under den här tiden lutade hans soloskivor mer åt pophållet än den progressiva rock han spelat med bandet under 1970-talet. Han medverkade på Live Aid-galan 1985 som enda artist att uppträda både på Wembley Stadium i Storbritannien och JFK Stadium i USA dit han flög med Concorde. Collins skördade som soloartist enorma framgångar under 1980- och 1990-talen med hits som "Sussudio", "Against All Odds (Take a Look at Me Now)", "Take Me Home" och "Another Day in Paradise". Han kombinerade samtidigt framgångsrikt en fortsatt karriär som frontman i Genesis, hans sista studioalbum med bandet blev We Can't Dance 1991 varefter han lämnade gruppen 1996.
Collins har gjort sig ett stort namn som låtskrivare, och när Walt Disney Company 1999 gjorde den animerade filmen Tarzan fick han uppdraget att göra filmmusiken. Låten "You'll Be in My Heart" ur filmen fick en Oscar för bästa sång. När Disney gjorde filmen Björnbröder fick Collins åter uppdraget att göra filmmusiken, med låtar som "On My Way" och "Look Through My Eyes" som följd. Han har även medverkat i filmer själv, bl.a. i Buster (1988) och i TV–serien Miami Vice.
Phil Collins är en multiinstrumentalist och kan, förutom trummor, sång, gitarr, piano, även spela blås- och stråkinstrument. Han skriver inte noter i vanlig bemärkelse, utan har ett eget system med linjer och punkter för att teckna ner sin musik. Hans hörsel har den senaste tiden försämrats på ena örat och 2003 tillkännagav han att han planerade sin avskedsturné, som han genomförde 2004–2005 under namnet First Final Farewell Tour. År 2007 återförenades han dock tillfälligt med Genesis och gav sig ut på en turné kallad Turn It On Again – The Tour. Han har även fysiska nervproblem, vilket försvårar hans sätt att hantera trummor.
Phil Collins har även gjort en låt med Bone Thugs-n-Harmony, "Home", från 2004.
I oktober 2016 utkom Phil Collins med den självbiografiska boken Not Dead Yet.
Den 17 oktober 2016 bekräftade Collins vid en presskonferens att han gör flera konserter under juni 2017, i London, Paris och Köln. Detta blir Collins första konserter på tio år och därmed hans officiella comeback.
2022 gör han sin sista konsert på O2 arena i London efter flera år av ryggproblem och sviterna av en axeloperation som omöjliggör mer trumspelande.
Collins har varit gift och skild tre gånger. Från 1975 till 1980 var han gift med Andrea Bertorelli. Collins adopterade Bertorellis dotter Joely.[1] De fick också en son, Simon Collins.
1984 gifte sig Collins med sin andra maka, Jill Tavelman. De har en dotter, Lily Collins.[2] År 1994 uppgav Collins öppet att han hade slutat vara kär i Tavelman och begärt skilsmässa, som slutfördes 1996.[2]
1999 gifte sig Collins med sin tredje maka, Orianne Cevey. De har två söner, Nicholas och Matthew.[3] 2006 skilde de sig.
|