Maxisingel, "Tolva", var från början en 30-centimeters (12 tums) vinylskiva, som alltså var lika stor som en LP men spelades nästan alltid på 45 varv/minut likt en vanlig singel. 33⅓ varv/minut förekom, men var mycket ovanligt. Den hade ett bredare utrymme mellan varven i spåret, vilket tillät en betydligt större dynamik i den inspelade musiken, jämfört med andra vinylskivor. Formatet blev populärt i och med discon och DJ-kulturens framväxande under 1970-talet. När formatet lanserades i mitten på 1970-talet innehöll skivorna oftast längre versioner av låtar, än de som givits ut på singel eller LP. Senare kom skivorna att innehålla flera remixer av huvudlåten och dessutom ett eller flera bonusspår. Formatet lämpar sig för exempelvis scratch och andra DJ-aktiviteter.
Överförd betydelse
Idag säger man också maxisingel om CD-album med ett mindre antal låtar på. Dessa brukar förkortas CDM vilket står för CD Maxi, till skillnad från en vanlig singelskiva som förkortas CDS (vilket står för CD-singel). Ofta innehåller även dessa precis som sina vinylförlagor bonuslåtar, livelåtar och remixer av originallåten.