Julie Doiron | |
![]() Julie Doiron live 2008 | |
Födelsenamn | Julie Elaine Doiron |
---|---|
Pseudonym(er) | Broken Girl |
Född | 28 juni 1972 Moncton, New Brunswick, Kanada |
Bakgrund | ![]() |
Genrer | Folkrock, indierock, singer-songwriter |
Instrument | Sång, gitarr, bas |
År som aktiv | 1990– |
Skivbolag | Jagjaguwar, Sappy, Endearing, Sub Pop |
Artistsamarbeten | Eric's Trip, Wooden Stars, Shotgun & Jaybird, Snailhouse, Calm Down It's Monday, Mount Eerie |
Webbplats | http://www.julie-doiron.com/ |
Julie Doiron, född 28 juni 1972 i Moncton, New Brunswick, är en kanadensisk singer-songwriter av akadiskt ursprung.[1] Doiron bor för närvarande i Sackville, New Brunswick med sina tre barn Ben, Charlotte och Rose, men hon har även bott i Moncton, Montréal och Toronto.
Doiron började spela gitarr (hon bytte senare till bas) i Eric's Trip vid arton års ålder. Hon gick med i bandet efter att hennes dåvarande pojkvän Rick White, som också var med i bandet, insisterade. Kort innan bandet splittrades 1996 gav hon ut ett soloalbum under namnet Broken Girl, som följde på två tidigare sjutumssinglar under samma namn. Allt senare material har emellertid givits ut under hennes eget namn. Det mesta av hennes solomaterial är skrivet och framfört på engelska, men hon har även gett ut ett album med material på franska – Désormais.
1999 spelade Doiron in ett album med Ottawa-bandet Wooden Stars. Det var första gången hon arbetade med ett band sedan Eric's Trips splittring. Hon vann en Juno Award för albumet Julie Doiron and the Wooden Stars i mars 2000.
Doiron har varit gästmusiker på album av The Tragically Hip (2000 års Music at Work), Gordon Downie (2001 års Coke Machine Glow och 2003 års Battle of the Nudes), och Herman Düne. Hon har också gett ut en splitskiva med alt-country-bandet Okkervil River och samarbetat med Washington-musikern Phil Elverum på 2008 års Mount Eerie-album Lost Wisdom. Hon spelade med indierockbandet Shotgun & Jaybird fram till de lade av 2007, men hon och Fred Squire har fortsatt under namnet Calm Down It's Monday.
Doirons album Woke Myself Up nominerades till 2007 års Polarispris.[2][3][4]
2009 berättade Doiron för en reporter från The Strand, en collegetidning vid University of Toronto, att hon och Chad VanGaalen för tillfället utforskar möjligheten att samarbeta på ett album.[5]
Under turnén som följde på 2009 års album I Can Wonder What You Did with Your Day utropade borgmästaren i Bruno i Saskatchewan den 7 juni 2009, då hon uppträdde på stadens konstcentrum, till "Julie Doiron Day".[6]
Utöver musiken är Doiron även en entusiastisk fotograf, och har publicerat en bok med sina fotografier, The Longest Winter, med text av Ottawa-författaren Ian Roy. Hon gör ofta sina egna promotion-foton och skivomslag tillsammans med sin exmake, målaren Jon Claytor.