Farfadern (franska: L'Aiëul) är en skulptur av en sittande äldre man med en pojke i knät, utförd i gips av Per Hasselberg 1885–86.
Originalet är inte bevarat, men skulpturen göts i brons i januari 1896 under ledning av Christian Eriksson, knappt två år efter Hasselbergs död. Statyn finns vid Kungliga bibliotekets västra gavel i Humlegården, Stockholm.
Efter Hasselbergs död utförde Christian Eriksson även ett efterarbete i marmor för Pontus Fürstenbergs konstsamling. Detta finns numera i Göteborgs konstmuseum.[1]
”Farfadern” brukar tolkas som en symbol för det åldrande livet och den unga gossen för det nyss påbörjade. Skulpturen väckte upprörd debatt i sin samtid, då den av vissa personer kunde uppfattas som stötande.[2] Skulpturen figurerar som det centrala ämnet i novellen Vox populi (Folkets röst) från maj 1897 av Hjalmar Söderberg.[3][4][5]
|