Erik Bye | |
![]() | |
Födelsenamn | Erik Erikssøn Bye |
---|---|
Född | 1 mars 1926 Brooklyn, New York, USA |
Död | 13 oktober 2004 (78 år) Hvalstad, Norge |
Bakgrund | ![]() |
Genrer | Visor, folk |
Roll | Sångare, låtskrivare, journalist, programledare i radio och TV, skådespelare, författare |
År som aktiv | 1958–2004 |
Skivbolag | Fontana, Philips, CBS, Kirkelig Kulturverksted, Sonet Records |
Artistsamarbeten | Otto Nielsen, Finn Ludt, Willy Andresen, Josephine Baker, Nora Brockstedt |
Utmärkelser
Lytterprisen (1964) Spellemannpris för årets manliga artist (1972) Årets Peer Gynt (1974) Spellemannpriset, juryns hederspris (1978) Akershus fylkes kulturpris (1982) Fritt Ord-priset (1989) Cappelenpriset (1993) Norsk kulturråds ærespris (1993) Kardemommestipendiet (1995) Tekstforfatterfondets hederspris (1996) Solprisen (1996) Hans Christian Ostrøs minnespris (1997)[1] Gullrutens hederspris (1998) Skjæraasenpriset (2000) Spellemannpriset för vissång (2003) Riddare av första klass av Sankt Olavs orden |
Erik Erikssøn Bye född 1 mars 1926 i Brooklyn, New York, USA, död 13 oktober 2004, var en norsk tevepersonlighet, sångare och journalist. Han var bosatt i Asker.
Erik Bye var son till operasångaren Erik Ole Bye och Rønnaug Dahl.
Han studerade engelska, journalistik och dramaturgi vid University of Wisconsin (1953). Han var journalist vid Associated Press (1953–1955), BBCs norska avdelning (1955–1958), och sedan vid NRK.[2]
Erik Bye var involverad i flera av de tidiga teveprogrammen i NRK. I samarbete med Willy Andresen skrev han en lång rad melodier. Erik Bye väckte bland annat uppståndelse då han lät en grupp psykiskt utvecklingsstörda barn och ungdomar uppträda med «Folk og røvere i Kardemomme by» på norsk teve, något som aldrig hade gjorts tidigare.
Han arbetade för Redningsselskapet under stora delar av sitt liv, och fick något år före sin död ett räddningsfartyg uppkallat efter sig.[2]
1994 engagerade Bye sig som motståndare till ett norskt medlemskap i EU.[2]
Dokumentärfilmen Giganten (2005) skildrar Byes tre sista levnadsår och hans sista offentliga uppträdanden.
Bye kom 17 december 2005 på tredje plats, i en direktsänd omröstning om århundradets norrman på NRK, efter kung Olav V och Einar Gerhardsen.[3]
|