De Geer | |
![]() Vapensköld för ätten De Geer. | |
Ursprung | Slottet Geer, som en gång hade funnits vid en biflod till Maas i Holland |
---|---|
Förgrenad ur | De Geer de Chainée |
Stamfar | Louis De Geer (1587–1652) |
Adlad | Naturaliserad och adlad 1641 |
Utgrenad i | De Geer af Finspång, friherrl 1797 de Geer af Leufsta, friherrl 1773 De Geer af Leufsta grevlig 1818 De Geer af Tervik, friherrlig 1766 de Geer till Tervik grevlig i Finland 1809 |
![]() | |
Introducerad | 1642 |
Grad | Adlig ätt nr 291 |
![]() | |
Introducerad | 1818 |
Värdighet | Adlig ätt nr: 26 |
Adel i Nederländerna |
De Geer ([dœˈjæːr];[1] nederländskt uttal: [də ˈɣeːr])[källa behövs] är en månghövdad svensk adelsätt, som enligt en osäker tradition härstammar från den brabantiska släkten de Hamal som under 1100-talet levde i Liège.
De Geer utgörs av flera olika förgreningar, av olik adelsvärdighet. Bland dem märks de Geer af Leufsta och De Geer af Finspång, vilka är introducerade på Riddarhuset i Stockholm.
Furstbiskopsdömet Liège uppges vara varifrån släkten härstammar.[2] Namnet De Geer ska enligt denna tradition ha tagits av Renaud de Hamal efter ett slott, Geer, som en gång hade funnits vid en biflod till Maas.[källa behövs]
Äldsta kända stamfader är Lambert De Geer de Chainée (död 1399), som var förfader till Louis De Geer (1535–1602), som blev far till Louis De Geer (1587–1652). Han vann introduktion på Riddarhuset 1641,[3] fick frälserätt som innebar att han kunde handla med egendomar.[4] Ätten har i Sverige erhållit adlig, friherrlig och grevlig värdighet.[källa behövs]
Från släkten kommer också flera betydande personer inom såväl politik och statsförvaltning som industri, vetenskap och konst. Inom släkten finns bland andra två av Sveriges före detta statsministrar, Louis De Geer (1818–1896) och Louis De Geer (1854–1935).[5][6]
De Geer lät hämta vallonerna till bruksorterna Lövstabruk och Österbybruk när släkten invandrade till Sverige på 1630-talet. På detta sätt infördes det så kallade vallonsmidet i Sverige, en metod för framställning av smidesjärn ur tackjärn, något som gjorde de uppländska brukens ägare mycket förmögna.
Finspångs bruk i Östergötland föll ur släkten De Geers ägo efter 200 år, vid mitten av 1800-talet.[7]
De Geer har även gjort sig kända genom att anlägga några av Sveriges första parker; dessa hade därför ofta en holländsk förebild och ibland var deras trädgårdsmästare skolade i Holland. Släkten De Geer lyckades också med att knyta kontakter med dåtidens största arkitekter och trädgårdsarkitekter, som Carl Hårleman.[källa behövs]
Den tredje ätten De Geer, De Geer af Tervik, var tidigare introducerad på Riddarhuset i Stockholm men överflyttade till Finland 1818 och vann därmed adelskap vid Finlands riddarhus. De Geer har inte varit representerad i Finland sedan 1925.[8]
En gren av ätten De Geer införlivades i den nederländska adeln 1815,[9] och i Nederländerna 2014 var 43 personer folkbokförda med namnet.[10] Den nederländska grenen har också förgreningar i USA och i nederländska Ostindien.[2]
Den 31 december 2022 var 200 personer med efternamnet De Geer folkbokförda i Sverige[11] och det är ett av Sveriges vanligaste vallonska släktnamn.[12]
I huvudsak skriver Finspångs-grenen av ätten De Geer med versalt "D", såsom de första generationerna i Sverige, medan den uppländska grenen vanligen använder gement "d" efter friherrskapet 1773.[13]
|
|