MP40 | ||
---|---|---|
![]() | ||
Typ: | samopal | |
Miesto pôvodu: | Nemecko | |
História služby | ||
V službe: | 1939 – 1945 | |
Používaná: | Wehrmacht | |
Vojny: | 2. svetová vojna | |
História výroby | ||
Konštruktér: | Heinrich Vollmer | |
Navrhnuté: | 1938 | |
Výrobca: | Erma Werke | |
Vyrobené: | 1940-1945 | |
Počet vyrobených kusov: | vyše milión kusov | |
Varianty: | MP36, MP38, MP40, MP40/1, MP41 | |
Základné údaje | ||
Hmotnosť: | 4,7 kg (nabitý) | |
Dĺžka: | 833 mm (630 mm so sklopenou opierkou) | |
Dĺžka hlavne: | 251 mm | |
Typ náboja: | 9mm Parabellum/Luger | |
Kaliber: | 9mm | |
Úsťová rýchlosť strely: | 380 m/s | |
Kadencia: | 500 rán/min | |
Zásobovanie muníciou: | Zásobník na 32 nábojov |
MP-40 (skratka výrazu Maschinenpistole 40) bol nemecký samopal používaný nemeckými silami počas druhej svetovej vojny. Vyrábaný bol firmou Erfurter Maschinenfabrik (ERMA).
Samopal známy pod označením MP-40 patril do radu MP38, MP38/40 vyrábaných nemeckou firmou Erfurter Maschinenfabrik, ktorú poverila nemecká vláda vývojom nového samopalu. Pri vývoji samopalu dala firma dôraz na jeho jednoduchú výrobu. Počas vojny bolo vyrobených približne milión kusov. Navrhol ho konštruktér Heinrich Vollmer. Samopal je niekedy nesprávne označovaný Schmeisser, napriek tomu, že konštruktér Hugo Schmeisser s jeho vývojom nemal nič spoločné.
Prvý prototyp sa volal MP-38 a bol použitý pri prepade Poľska. Používali ho najmä výsadkári, či velitelia čiat pechoty a prednostne ním boli zásobené jednotky Waffen SS. Pre svoj malý dostrel bol vhodný na boj v mestách a v zákopoch. Jeho nevýhodou bol dlhý zásobník, ktorý neumožňoval streľbu v ľahu.