Gene Vincent | |
---|---|
![]() Vincent v roku 1957
| |
Základné informácie | |
Popis umelca | spevák, skladateľ |
Rodné meno | Vincent Eugene Craddock |
Narodenie | 11. február 1935 Norfolk, Virgínia, USA |
Úmrtie | 12. október 1971 (36 rokov) Newhall, Kalifornia, USA |
Žáner | rock and roll, rockabilly, country |
Hrá na nástrojoch | spev, gitara |
Roky pôsob. | 1955 – 1971 |
Vydavateľstvá | Capitol, Columbia, Dandelion, Kama Sutra |
Webstránka | rockabillyhall.com |
Vincent Eugene Craddock (* 11. február 1935, Norfolk, Virgínia, USA – † 12. október 1971, Newhall, Kalifornia, USA), známy ako Gene Vincent, bol americký hudobník, ktorý bol priekopníkom štýlov rock and roll a rockabilly.[1] Jeho Top-10 hit z roku 1956, „Be-Bop-a-Lula“, je považovaný za jeden z prvých vzorov žánru rockabilly.[2] Gene Vincent bol uvedený do Rokenrolovej sieni slávy ako aj do Sieni slávy hudobníkov Rockabilly. Niekedy býva tento spevák označovaný prezývkou The Screaming End.[3]
Gene Vincent sa narodil 11. februára 1935 v Norfolku vo Virgínii.[1] Jeho rodičmi boli Mary Louise a Ezekiah Jackson Craddockovci.[4] Jeho hudobné vplyvy zahŕňali country, rhythm and blues a gospel. Jeho obľúbenou skladbou bola Beethovenova Egmontova predohra. Svoj prvý skutočný záujem o hudbu prejavil, keď jeho rodina žila v Munden Point (teraz Virginia Beach), neďaleko hranice so Severnou Karolínou, kde mala jeho rodina vidiecky obchod. Prvú gitaru dostal ako darček od kamaráta v dvanástich rokoch.
Vincentov otec sa dobrovoľníkom v americkej pobrežnej stráži a hliadkoval v amerických pobrežných vodách, aby počas druhej svetovej vojny dokázali chrániť spojeneckú lodnú dopravu pred nemeckými ponorkami. Vincentova matka pracovala v Munden Pointe v obchode so zmiešaným tovarom. Jeho rodičia presťahovali rodinu do Norfolku, kde bola veľká námorná základňa. Tam si otvorili obchod so zmiešaným tovarom a prevádzkovali krajčírstvo pre námorníkov.
Vincent zo školy odišiel v roku 1952, keď mal sedemnásť rokov a narukoval do námorníctva Spojených štátov amerických. Keďže bol na vstup do služby primladý, museli jeho rodičia podpísať súhlas s jeho nástupom. Absolvoval výcvikový tábor a ako člen posádky sa pripojil k flotile. Ďalej sa zúčastnil dvojtýždňového výcviku na opravárenskej lodi USS Amphion. Aj keď sa priamo bojov nezúčastnil patril k jednotke, ktorá bola nasadená do kórejskej vojny. Z kórejských vôd sa vrátil na palube bojovej lode USS Wisconsin.
Vincent pôvodne svoju kariéru plánoval ako vojak u námorných síl. V roku 1955 si kúpil motorku Triumph. V júli 1955 počas pobytu v Norfolku utrpel pri autonehode komplikovanú zlomeninu nohy.[5] Hrozila mu amputácia, ktorú odmietol. Nohu sa mu podarilo zachrániť, no po zvyšok života mával bolesti, kríval a mal na nohe oceľové puzdro.[6] Podľa väčšiny správ, bola nehoda spôsobená opitým vodičom, no sú verzia podľa ktorých Vincent tiež často jazdil pod vplyvom alkoholu.po rokoch v niektorých jeho hudobných biografiách nie je žiadna zmienka o autonehode, ale tvrdí sa, že jeho zranenie bolo spôsobené ranou spôsobenou v boji v Kórei..[7] Po nehode strávil čas v námornej nemocnici v Portsmouthe a krátko nato bol z námorníctva prepustený.[1]
Craddock sa zapojil do miestnej hudobnej scény v Norfolku. Zmenil si meno na „Gene Vincent“ a založil rockabillyovú skupinu Gene Vincent and His Blue Caps (termín Modré baretky termín používal v súvislosti s americkým námorníctvom).[8] V skupine s ním hral na rytmickú gitaru Willie Williams (koncom roka 1956 ho nahradil Paul Peek), na basu hral Jack Neal, Dickie Harrell hral na bicie a Cliff Gallup na sólovú gitaru.[1] Spolupracoval aj s ďalším začínajúcim hudobníkom Jayom Chevalierom z Rapides Parish v Louisiane. Vincent and His Blue Caps si čoskoro získali reputáciu hraním v rôznych country baroch v Norfolku. Vyhrali talentovú súťaž, ktorú organizoval miestny rádiový DJ, „Sheriff Tex“ Davis, ktorý sa neskôr stal Vincentovým manažérom.[9]
V roku 1956 Gene Vincent napísal skladbu „Be-Bop-a-Lula“, s ktorou ho prirovnávali k Elvisovi Presleyovi[2] a ktorú časopis Rolling Stone neskôr zaradil na 103. miesto v svojho zoznamu „500 najlepších piesní všetkých čias“. DJ z miestneho rádia, „Sheriff Tex“ Davis, zariadil výrobu demonahrávok, čím Vincentovi pomohol zabezpečiť zmluvu s vydavateľstvom Capitol Records.[1] Podpísal vydavateľskú zmluvu s Billom Lowerym z Lowery Group, ktorým patrili hudobné vydavateľstvá v Atlante v štáte Georgia. Nahrávka „Be-Bop-a-Lula“ na Vincentovom prvom albume pôvodne nebola. Vybral ju producent Capitol Ken Nelson ako B-stranu jeho prvého singla „Woman Love“. Pred vydaním singlu Lowery vytlačil propagačné kópie „Be-Bop-a-Lula“ a poslal ich do rádií po celej krajine. V čase, keď Capitol vydal singel, „Be-Bop-a-Lula“ si už získal pozornosť rádiových DJov a verejnosti. Pieseň prevzali a hrali ďalšie americké rádiá (popularitou prekonala pôvodnú singlovú A skladbu) a stala sa hitom. Dostala sa až na 7. miesto a strávila 20 týždňov v rebríčku Billboardu.[10] V Cash Box chart sa dostala na 5. miesto a celkovo bola v tomto rebríčku 17 týždňov.[11] Táto nahrávka zbezpečila Vincentovi kariéru rock-and-rollovej hviezdy.[12]
Potom, čo sa „Be-Bop-a-Lula“ stala hitom, kapela Vincent and His Blue Caps na ňu s rovnakou mierou komerčného úspechu nedokázala nadviazať. Vyšli im kritikou uznávané piesne ako „Race with the Devil“ (číslo 96 na Billboard chart a číslo 50 v rebríčku Cash Box) a „Bluejean Bop“ (číslo 49 v rebríčku Billboard a ďalší disk s predajov milión nosičov).[13] Cliff Gallup opustil skupinu v roku 1956. Na miesto gitaristu sa ku kapele pridal Russell Williford. Williford koncom raoka 1956 so skupinou hral a cestoval po Kanade, no začiatkom roku 1957 od nich odišiel. Gallup sa vrátil, aby s nimi nahral ďalší album a potom od skupiny opäť odišiel. Williford sa vrátil a opäť odišiel predtým, ako sa ku kapele pripojil Johnny Meeks.[14][15] Skupina mala ďalší hit v roku 1957, „Lotta Lovin'“ (vrchol na 13-tej opriečke a 19 týždňov v rebríčku Billboard a číslo 17 a 17 týždňov v rebríčku Cashbox). Vincent bol ocenený zlatými platňami za dva milióny predajov „Be-Bop-a-Lula“[13] a 1,5 miliónového predaja „Lotta Lovin'“. V tom istom roku s Little Richardom a Eddiem Cochranom cestoval po východnom pobreží Austrálie. Na koncertoch na štadióne v Sydney mali 72 000 divákov. Vincent bol s Jayne Mansfieldovou vo filme The Girl Can't Help It, v ktorom spolu s Blue Caps v skúšobni predvádzali „Be-Bop-a-Lula“.[1] Skladbu „Dance to the Bop“ vydalo vydavateľstvo Capitol Records 28. októbra 1957.[16] Dňa 17. novembra 1957 Vincent and His Blue Caps zahrali pieseň v celoštátnom televíznom programe The Ed Sullivan Show.[17] Pieseň strávila deväť týždňov v rebríčku Billboardu a je vrchol bol 23. januára 1958 na 23. mieste a dostala sa aj na 36. miesto Cashbox chart a v tomto rebríčku strávila osem týždňov. Bol to Vincentov posledný americký hitový singel.[18] Pieseň bola použitá vo filme Hot Rod Gang v scéne so skúškou s tanečníkmi, ktorí predvádzali West Coast Swing.[16][19][20] Vincent and His Blue Caps sa tiež niekoľkokrát objavil v americkom country programe Town Hall Party, najväčšom kalifornskom country barn dance, ktorý sa konal v radnici v Comptone v Kalifornii.[21] Boli tam 25. októbra 1958 a 25. júla a 7. novembra 1959.[22]
Vincent zomrel vo veku 36 rokov 12. októbra 1971 pri návšteve svojho otca v meste Saugus v Kalifornii na kombináciu prasknutého vredu, vnútorného krvácania a na zlyhanie srdca.[23][24][25] Je pochovaný v Eternal Valley Memorial Park v Newhall v Kalifornii.
Britský spevák, skladateľ a herec Ian Dury vzdal Genemu Vincentovi hold piesňou z roku 1976 „Sweet Gene Vincent“. Americký hudobník, neo-rockabilly spevák Robert Gordon vzdal Vincentovi hold piesňou „The Catman“ na svojom LP „Rock Billy Boogie“. Francúzsky rokenrolový hudobník Eddy Mitchell mu vzdal hold piesňou z roku 1979 „Good Bye Gene Vincent“. Rockabilly kapela Stray Cats tiež vzdala hold Vincentovi spolu s Eddie Cochranom vo svojom singli „Gene and Eddie“.
Rok | Názvy (A-side, B-side) Obe strany z toho istého albumu, pokiaľ nie je uvedené inak |
US singel | UK singel | Vrchol v rebríčku | US album | |
---|---|---|---|---|---|---|
US | UK | |||||
1956 | „Be-Bop-a-Lula“ b/w „Woman Love" |
Capitol 3450 | Capitol 14599 | 7 | 16 | Gene Vincent's Greatest! |
„Race with the Devil“ b/w „Gonna Back Up Baby" (nahrávka bez oficiálneho albumu) |
Capitol 3530 | Capitol 14628 | 96 | 28 | ||
„Blue Jean Bop“ b/w „Who Slapped John“ |
Capitol 3558 | Capitol 14637 | — | 16 | Bluejean Bop | |
„Jumps, Giggles and Shouts“ b/w „Wedding Bells“ |
N/A | Capitol 14681 | — | — | ||
1957 | „Crazy Legs“ b/w „Important Words“ |
Capitol 3617 | Capitol 14693 | — | — | The Bop That Just Won't Stop (1956) |
„B-I-Bickey-Bi, Bo-Bo-Go“ b/w „Five Days" (nahrávka bez oficiálneho albumu) |
Capitol 3617 | Capitol 14693 | — | — | ||
„Lotta Lovin'“ b/w „Wear My Ring" (nahrávka bez oficiálneho albumu) |
Capitol 3763 | Capitol 14763 | 13 | — | Gene Vincent's Greatest! | |
„Dance to the Bop“ b/w „I Got It“ |
Capitol 3839 | Capitol 14808 | 23 | — | Non-album tracks | |
1958 | „I Got a Baby“ b/w „Walkin' Home from School“ |
Capitol 3874 | Capitol 14830 | — | — | |
„Baby Blue“ b/w „True to You" |
Capitol 3959 | Capitol 14868 | — | — | ||
„Rocky Road Blues“ b/w „Yes I Love You Baby" (from Gene Vincent's Greatest!) |
Capitol 4010 | Capitol 14908 | — | — | ||
„Git It“ b/w „Little Lover" (z Gene Vincent's Greatest!) |
Capitol 4051 | Capitol 14935 | — | — | A Gene Vincent Record Date | |
„Say Mama“ b/w „Be Bop Boogie Boy" |
Capitol 4105 | Capitol 14974 | — | — | Non-album tracks | |
1959 | „Over the Rainbow“ b/w „Who's Pushing Your Swing" |
Capitol 4153 | Capitol 15000 | — | — | Gene Vincent's Greatest! |
„Summertime“ b/w „Frankie and Johnnie" (z Gene Vincent Rocks! And the Blue Caps Roll) |
N/A | Capitol 15035 | — | — | A Gene Vincent Record Date | |
„The Night Is So Lonely“ b/w „Right Now" |
Capitol 4237 | Capitol 15053 | — | — | Non-album tracks | |
1960 | „Wild Cat“ b/w „Right Here on Earth" |
Capitol 4313 | Capitol 15099 | — | 21 | |
„My Heart“ b/w „I Got to Get You Yet" |
N/A | Capitol 15115 | — | 16 | Sounds Like Gene Vincent | |
„Pistol Packin' Mama“ US B-side: "Anna Annabelle" UK B-side: "Weeping Willow" |
Capitol 4442 | Capitol 15136 | — | 15 | Non-album tracks | |
„Anna Annabelle“ b/w „Accentuate the Positive" (from Crazy Times) |
N/A | Capitol 15169 | — | — | ||
1961 | „Jezebel“ b/w „Maybe" (from Sounds Like Gene Vincent) |
N/A | Capitol 15179 | — | — | Bluejean Bop |
„If You Want My Lovin'“ b/w „Mister Loneliness" |
Capitol 4525 | Capitol 15185 | — | — | Non-album tracks | |
„She She Little Sheila“ b/w „Hot Dollar" |
N/A | Capitol 15202 | — | 22 | Crazy Times | |
„I'm Going Home“ b/w „Love of a Man" |
N/A | Capitol 15215 | — | 36 | Non-album tracks | |
„Brand New Beat“ b/w „Unchained Melody" (from Gene Vincent and the Blue Caps) |
N/A | Capitol 15231 | — | — | Gene Vincent Rocks! And the Blue Caps Roll | |
„Lucky Star“ b/w „Baby Don't Believe Him“ |
Capitol 4665 | Capitol 15243 | — | — | Non-album tracks | |
1962 | „Be-Bop-A-Lula '62“ b/w „King of Fools" |
N/A | Capitol 15264 | — | — | |
1963 | „Held for Questioning“ b/w „You're Still in My Heart" |
N/A | Capitol 15290 | — | — | |
„Crazy Beat“ b/w „High Blood Pressure" |
N/A | Capitol 15307 | — | — | ||
„Where Have You Been All My Life“ b/w „Temptation Baby" |
N/A | Columbia 7174 | — | — | ||
1964 | „Humpity Dumpity“ b/w „A Love 'Em and Leave 'Em Kinda Guy" |
N/A | Columbia 7218 | — | — | |
„La Den Da Den Da Da“ b/w „The Beginning of the End" |
N/A | Columbia 7293 | — | — | ||
„Private Detective“ b/w „You Are My Sunshine" |
N/A | Columbia 7343 | — | — | ||
1966 | „Bird Doggin'“ b/w „Ain't That Too Much" |
Challenge 59337 | London 10079 | — | — | |
„Lonely Street“ b/w „I've Got My Eyes on You“ |
Challenge 59347 | London 10099 | — | — | ||
1967 | „Born to Be a Rolling Stone“ b/w „Hurtin' for You Baby" |
Challenge 59365 | N/A | — | — | |
1969 | „Be-Bop-A-Lula '69“ b/w „Ruby Baby" |
N/A | Dandelion 4596 | — | — | I'm Back and I'm Proud |
„Story of the Rockers“ b/w „Pickin' Poppies" |
Playground 100 Forever 6001 |
Spark 1091 | — | — | Non-album tracks | |
1970 | „White Lightning“ b/w „Scarlet Ribbons" |
N/A | Dandelion 4974 | — | — | I'm Back and I'm Proud |
„Sunshine“ b/w „Geese" |
Kama Sutra 514 | N/A | — | — | Gene Vincent | |
„The Day The World Turned Blue“ US B-side: "How I Love Them Old Songs" UK B-side: "High On Life" |
Kama Sutra 518 | Kama Sutra 2013 018 | — | — | The Day the World Turned Blue |
Zoznam bez reedícií albumov.