Boris Zala | |
slovenský filozof, publicista a ľavicový politik | |
![]() | |
Bývalý poslanec Európskeho parlamentu | |
---|---|
V úrade 2009 – 2019 | |
Bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky | |
V úrade 2002 – 2009 | |
Premiér | Mikuláš Dzurinda Robert Fico |
Bývalý poslanec Slovenskej národnej rady | |
V úrade 1990 – 1992 | |
Biografické údaje | |
Narodenie | 9. december 1954 (69 rokov) Zlaté Moravce, ČSR |
Politická strana | SDSS (1990 – 2000) SMER-SD (2000 – 2016) |
Alma mater | Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave |
Profesia | politológia |
Národnosť | slovenská |
Rodina | |
Deti | Adriana Zalová |
Odkazy | |
![]() | Boris Zala (multimediálne súbory) |
Doc. PhDr. Boris Zala, CSc. (* 9. december 1954, Zlaté Moravce) je slovenský filozof, publicista a ľavicový politik, bývalý poslanec Národnej rady SR a europoslanec.[1]
V roku 1979 absolvoval štúdium filozofie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.[2] V roku 1981 získal titul PhDr., v roku 1995 CSc. a v roku 2001 docent. V roku 1981 pracoval v Slovenskom rozhlase ako redaktor. Od roku 1982 pracoval v robotníckych zamestnaniach z dôvodov politického prenasledovania. Od roku 1984 pracoval vo Výskumnom ústave sociálneho rozvoja a práce ako vedecký pracovník.[1]
Po Nežnej revolúcii od roku 1990 pracoval ako vedúci sekretariátu predsedu SNR a ako odborný asistent na Filozofickej fakulte UK. V rokoch 2000 – 2007 bol vedúcim Katedry politológie a európskych štúdií na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.[3]
Boris Zala pôsobil v politike už tesne po Nežnej revolúcii v rámci Sociálnodemokratickej strany Slovenska. V rokoch 1990 až 1992 bol jej predsedom. (V marci 1990 vystriedal vo funkcii zakladateľa Ivana Pauličku[4] a 27. - 28. október 1990 ma 1. zjazd SDSS v Bratislave bol zvolený za predsedu. 28. marec 1992 na 2. zjazdu SDSS sa vzdal funkcie predsedu a za predsedu strany bol zvolený Alexander Dubček). V roku 1990 bol poslancom Slovenskej národnej rady, členom jej predsedníctva a predsedom výboru pre bezpečnosť. Po roku 1993 sa Zala v STV podieľal na príprave a vysielaní relácií Na koreň veci.
Od roku 2000 bol členom predsedníctva strany SMER-SD, v rokoch 2000 – 2003 bol podpredsedom strany. V roku 2002 bol zvolený za SMER za poslanca NR SR. Bol členom Zahraničného výboru NR SR a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti SIS. Od roku 2006 do roku 2009 bol predsedom Zahraničného výboru NR SR, vedúcim Slovenskej delegácie v Rade Európy a viceprezidentom Rady Európy. V roku 2016 požiadal po nezhodách o prerušenie členstva v SMERe.[5]
V rokoch 2009 – 2019 bol poslancom Európskeho parlamentu. V 7. volebnom období (2009 – 2014) bol členom jeho Zahraničného výboru a členom Delegácie pre spoluprácu EÚ-Južná Afrika. V roku 2014 bol znovu zvolený do Európskeho parlamentu za SMER-SD, bol podpredsedom Delegácie pre vzťahy s Juhoafrickou republikou (D-ZA) a členom Výboru pre zahraničné veci (AFET).[6][7] V 8. volebnom období bol do 1. júla 2019 členom skupiny progresívnej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente.[8]
Boris Zala je vnukom na Tida J. Gašpara, ktorý bol v roku 1945 zatknutý a odsúdený na doživotie. V roku 1958 mu udelili amnestiu. Na slobodu sa dostal po osemnástich rokoch a od roku 1963 žil až do svojej smrti v okrese Nové Zámky. Zakotvil práve v rodine malého Borisa Zalu vo Veľkej Mani (dnes Maňa, okres Nové Zámky).[9]