Abbey Road | ||
![]() | ||
Dátum vydania | 26. september, 1969 | |
Nahraný | 22. február – 20. august, 1969 - Abbey Road Studios, Olympic Sound, and Trident Studios | |
Žáner | Rock | |
Dĺžka | 43:19 | |
Vydavateľstvo | Apple, Parlophone, EMI | |
Skladateľ | John Lennon Paul McCartney George Harrison | |
Odborné recenzie
| ||
---|---|---|
The Beatles – chronológia | ||
Abbey Road je jedenásty oficiálny britský a siedmy americký štúdiový album, ktorý nahrala skupina The Beatles. Posledný album skupiny The Beatles, Let It Be, ktorý vyšiel po tomto albume bol nahrávaný pred Abbey Road. Abbey Road je teda zároveň aj poslednou spoločnou štúdiovou nahrávkou skupiny The Beatles.
V Spojenom kráľovstve album vyšiel 26. septembra, 1969 a v USA 1. októbra toho istého roku. Producentom nahrávania bol George Martin, ktorý mal na starosti aj orchestrálne aranžmány. Zvukovým technikom bol Geoff Emerick, asistoval mu Alan Parsons a technikom mixovania albumu bol Tony Banks.[1] Aj napriek tomu, že skupina bola v čase nahrávania vo fáze rozpadu, je tento album považovaný za jeden z ich najštrukturovanejších projektov.[2][3]
V USA sa z tohto albumu predalo približne 12 miliónov nosičov. Časopis Rolling Stone v roku 2003 na svojom zozname 500 najlepších albumov všetkých čias umiestnil tento album na 14. miesto.[4] V roku 2020 bol vydaný aktualizovaný list, kde sa Abbey Road umiestnil už na piatom mieste.[5]
Autormi všetkých skladieb sú John Lennon/ Paul McCartney okrem uvedených výnimiek.
Po nie celkom vydarenom nahrávaní projektu Get Back (neskôr vyšiel pod titulom Let It Be), Paul McCartney navrhol producentovi George Martinovi aby skupina spolu nahrala album, ktorý by bol podobný ako za „starých čias“ bez nejakých zbytočných sporov niečo podobné ako počas nahrávania pred albumom The White Album. Martin súhlasil. V interview pre projekt The Beatles Anthology sa vyjadril, že už vtedy mal pocit, že tento album bude ich posledným spoločným projektom.
Dve strany albumu sú odlišné. Prvá strana je zbierkou singlov a nových originálnych piesní. Na druhej strane môžeme nájsť dlhšie kompozície v štýle progresívneho rocku, z ktorých mnohé boli porozdelované, ale nadväzujú jedna na druhú.
V začiatkoch nahrávania mal album pracovný názov Everest podľa vtedy populárnej značky cigariet (fajčil ich aj technik Geoff Emerick). Na obale albumu mala byť snímka z Himalájí. Členovia skupiny sa však rozhodli, že názov bude Abbey Road. Ráno, 8. augusta, 1969, vyšli von zo štúdia. Fotograf, Iain MacMilan mal iba okolo 10 minút na to aby vyrobil snímku, ktorá bola neskôr použitá na dizajn obalu. Táto fotografia sa stala jednou z najslávnejších a najviac parodovaných fotografií na obale albumov v histórii populárnej hudby.
Jednou z konštrukcií, ktorá vznikla pri dedukovaní významov tejto fotografie bola aj fáma, že dokazuje že Paul (McCartney) je mŕtvy. Fanúšikom pripadalo záhadnou skutočnosť, že bosý ľavák v obleku so zavretými očami (pripomína telo v rakve) drží v pravej ruke cigaretu a jeho kroky smerujú vzhľadom k ostatným akosi mimo.
Legenda o Paulovej smrti vznikla roku 12. októbra, 1969, keď neznámy hlas oznámil túto správu do vysielania v jednom rádiu v Michigane. Upozornil na určité indície v dialógoch na pozadí skladby „Revolution 9“ (The Beatles (The White Album)), ktoré túto skutočnosť naznačujú. Podľa zaručených správ na obale platne je odfotený Paulov dvojník, ktorý sa na neho podobá vzhľadom aj hlasom. Oblečenie Johna (biele ako farár) a Ringa (predstaviteľ pohrebného ústavu) sa zdalo príliš oficiálnym, slávnostným, pohrebným a George so svojimi riflami a tričkom vzadu bol označovaný za hrobára.
Indícia ku tejto skutočnosti sa "našla" aj na ŠPZ Volkswagenu Beetle v pozadí, kde bolo napísané „LMW 281F“. Značka "znamenala", že číslo naznačuje Paulov vek (vraj by mal mať práve 28 rokov- v skutočnosti pri fotografovaní mal 27) a písmená oznamovali text „Linda My Wife“ (moja manželka Linda), alebo dokonca aj „Linda McCartney Weeps“ (Linda McCartney prelieva slzy).
"Chrobáci" túto fámu statočne živili minimálne tým, že sa k nej oficiálne nevyjadrovali.
Muž stojaci napravo v pozadí je americký turista Paul Cole, ktorý ani netušil, že je fotografovaný. Zistil to až potom, keď uvidel obal albumu.
Auto parkujúce pred prechodom patrilo jednému, človeku, ktorý býval v byte oproti štúdiu.
Spočiatku sa členovia pokúšali zohnať majiteľa, aby auto dal preč zo svojho miesta, ale nebol doma, lebo odcestoval na dovolenku. Tak sa stalo, že osud chcel aby sa na obale albumu v skutočnosti nachádzali piati „chrobáci“.
Po vydaní albumu majiteľovi auta viackrát ešpézetku ukradli. Roku 1986 bolo toto auto predané na aukcii za 23 000 USD. V súčasnosti je toto auto v Nemecku v múzeu firmy Volkswagen vo Wolfsburgu.
Imitácie a paródie tohto obalu môžeme nájsť na albumoch viacerých skupín: od menej známych hudobníkov po Red Hot Chilli Peppers, The Shadows, či album zo žívého vystúpenia Paula McCartneya Paul is Live… téma tejto fotografie sa objaviuje dodnes vo filmoch viedoklipoch…
Štúdiové albumy (UK) | |
---|---|
Štúdiové albumy (US) |
|
Kompilácie |
|
Koncertné albumy |
|
EP |
|
Single |
|
Súvisiace články |
|