Kapanej (starogrčki: Καπανεύς) bio je, u grčkoj mitologiji, sin Hiponoja i Astinome (Talajeve kćeri)[1] ili, po drugima, Laodike (kćeri Ifijeve),[2] te muž Evadne, s kojom je imao sina Stenela.[3] Neki pripovedaju da mu se žena zvala Janira.[4]
Prema mitu, Kapanej je bio jedan od vojskovođa u pohodu Sedmorice protiv Tebe.[5] Bio je izrazito krupan i snažan i odlikovao se velikom ratnom veštinom, no takođe je bio poznat po svom arogantnom ponašanju. Pred zidinama Tebe stajao je neustrašivo i vikao da ga ni sam Zevs ne može zaustaviti.[6] U Eshilovoj tragediji Sedmorica protiv Tebe Kapanej je jedan od vojskovođa koji predvodi napad na Elektrina vrata, a na štitu ime predstavu čoveka bez oklopa koji prkosi vatri, s bakljom u ruci, uz natpis: "Ja ću spaliti grad"; no dok se merdevinama penjao uz zidine, Zevs ga je pogodio munjom i ubio,[7] nakon čega se Evadna bacila na muževljevu lomaču i tako izvršila samoubistvo.[8][9][10][11][12][13] Na književni način temu o Kapeneju obradili su Eshil u Sedmorici protiv Tebe,[7] i Euripid u Feničankama,[14] te rimski pesnik Stacije u svojoj Tebaidi.[15]
Pseudo-Apolodor kaže da je Kapanej bio jedan od heroja koga je Asklepije vratio u život.[16] Prema Pausaniji, u Delfima je postojala statua posvećena njemu.[17]
Dante pripoveda u svojoj Božanstvenoj komediji kako Kapanej trpi bolove u sedmom krugu pakla. Zajedno sa drugim bogohulnicima, on je bačen na vreo pesak dok na njega pada plamena kiša; on tamo i dalje proklinje boga (pošto je paganin proklinje Jupitera), uprkos tome što su onda bolovi još jači. Iako se tako vidi njegovo junaštvo, Vergilije ga oštro osuđuje.[18]