Frinih, sin Polifradmonov bio je starogrčki dramski pisac koji je živio početkom krajem 6. i početkom 5. vijeka pne. u Ateni. Tradicija govori kako je bio Tespisov učenik i jedan od najranijih pisaca grčke tragedije, a neki od antičkih izvora čak navode da je i izmislio taj žanr.
Prvi put se spominje godine 493. pne. kada je njegova tragedija Pad Mileta pobijedila na dramskom festivalu i publiku ganula do suza. Pretpostavlja se da se tema tragedije odnosila na aktualne događaje, odnosno nedavni poraz Atenjanima srodnih jonskih Grka u ustanku protiv Perzijskog Carstva. Atenske vlasti su vjerojatno smatrale kako bi takve tragedije oslabile moral stanovništva prije sve izvjesnijih Grčko-perzijski ratovi|rata s Perzijancima, pa je Frinih oglobljen "ὡς ὑπομνήσας οἰκεῖα κακά" ("za podsjećanje na nedavne nesreće"). Atenske vlasti su čak izdale poseban ukaz da se više nikada ne smije napisati drama na tu temu.
Godine 476. pne. Frinih je imao daleko više uspjeha i manje problema s tragedijom Phoenissae ("Feničanke"), koja je za temu imala veliku pobjedu Atenjana nad Perzijancima u bitci kod Salamine četiri godine ranije. Atenski državnik Temistoklo je čak dao novaca za izvedbu kao choregos (producent), a svrha mu je bila podsjetiti Atenjane na njihov veliki podvig. Smatra se kako su Eshilovi Perzijanci iz 472. pne. imitacija ili bili inspirirani Feničankama. Za Friniha se govori da je umro na Siciliji.
Očuvani su naslovi nekih njegovih tragedija koji govori da se osim suvremenim zbivanjima bavio i mitološkim temama. U dramu je uveo posebnog glumca - različitog od zborovođe - i tako udario temelj dramskom dijalogu. U njegovim tragedijama je, međutim, dramski element bio subordiniran lirskom.