Yi (egenbetegnelse: ꆈꌠ, i offisiell transkripsjon: Nuo su, IPA: [nɔsu]; kinesisk: 彝族, Yìzú), i Vesten også kjent under det foreldede og visstnok nedsettende navnet Lolo, er ett av de 56 offentlig anerkjente folkeslag i Folkerepublikken Kina. Det teller ca. åtte millioner personer i Kina og bor spredt rundt i de sør- og vestkinesiske provinsene Sichuan, Yunnan, Guizhou og Guangxi, for det meste i fjellområder.
Det er særlig mange Yi i de tre autonome prefekturene Liangshan, Chuxiong og Honghe, samt i de autonome fylkene Ebian og Mabian (begge i Sichuan), Weining (i Guizhou), Shilin, Luquan, Xundian, Eshan, Xinping, Yuanjiang, Ninglang, Ning'er, Jingdong, Jinggu, Zhenyuan, Jiangcheng, Yangbi, Nanjian und Weishan (alle i Yunnan).
Det bor dessuten mindre grupper av Yi (eller Lolo som de da for det meste kalles) i Vietnam (3.300), Laos (ca. 2 000), Thailand og sannsynligvis også i Myanmar.
Yifolket kan tilbakeføres til oldtidens Qiang, en folkegruppe som også gjelder som forfedrene til tibetanerne, naxifolket og vær tids qiangfolk. De stammet fra det sørøstlige Tibet og slo seg under det annet århundre f.Kr. ned i traktene rundt dagens Kunming og sørøst for Xichang. En del av dem havnet også i Thailand. Folkets etnogenese er svært komplisert og har en rekke forskjellige kilder.
De fleste av rundt 30 forskjellige språk som tales blant yifolket tilhører Yi-språkene, som er en gren av de loloburmanske språk innenfor de tibetoburmanske språk. To mindre yigrupper med hver noen få hundre medlemmer taler derimot kadaispråk.
På 1200-tallet utviklet de en egen piktografisk skrift. Den bestod opprinnelig av rundt 10 000 skrifttegn. I 1956 ble latinske bokstaver innført, skjønt fra 1974/1975 kom forsøksvis en forenklet stavelsesskrift. Denne moderne Liangshan-Yi-stavelsesskrift består av 1.164 tegn. Den fikk i 1980 offisiell status.