Statens filmsentral var en statlig virksomhet i Norge som var i drift fra høsten 1948 til 1993. Filmsentralen lå under Kirke- og undervisningsdepartementet til 1981, da det ble overført til Kultur- og vitenskapsdepartementet.
Kirke- og undervisningsdepartementet slo i St.prp. 2 (1946) fast statens ansvar for bruk av film i opplysningsarbeid. På oppdrag fra regjeringen kom Det interdepartementale filmutvalg med forslag. Forslagene ble utviklet videre av Kirke- og undervisningsdepartementet, som foreslo å opprette Statens filmsentral i St.prp. 85 (1948), «Om ymse filmtiltak».
Statens filmsentral skulle samordne departementenes filmarbeid, ikke produsere film selv. Filmsentralen begynte snart å produsere egne filmer, de første kom allerede i 1951. Etter hvert ble filmsentralens virksomhet sterkere knyttet til utlån og salg av film til skoler og frivillige organisasjoner. I 1967 tok filmsentralen opp i seg den andre store skolefilmleverandøren, Kommunenes Filmsentral. I 1969 ble Statens filmsentral slått sammen med Norsk Bygdekino AS, og drev omreisende kinovirksomhet, men denne funksjonen ble flyttet til Norsk kino- og filmfond i 1987.[1] Statens filmsentral støttet også filmproduksjoner. Statens filmsentral ble slått sammen med Norsk filminstitutt den 1. januar 1993.
Filmsentralen ble ledet av et styre, som var sammensatt av representanter for de ulike departementene. Fra 1969 kom representanter for ulike brukergrupper til. Av personer knyttet til Statens filmsentral, kan nevnes filmprodusenten Oliver Schjerven Steigan (1914–1998) og Vigdis Lian (1951–), som var konsulenter der, og Bjørn Egeland (1939–1988), som var sjef i perioden 1978–1980.
Arkivet etter Statens filmsentral for perioden 1948–1996 finnes i Riksarkivet.