Sigvat Heggstad | |||
---|---|---|---|
Født | 12. apr. 1885![]() | ||
Død | 18. juli 1945![]() | ||
Beskjeftigelse | Offentlig tjenesteperson ![]() | ||
Far | Marius Hægstad | ||
Søsken | Leiv Heggstad Olav Heggstad | ||
Nasjonalitet | Norge |
Sigvat Mariusson Heggstad (født 12. april 1885, død 18. juli 1945) var en norsk embetsmann og en av dem som utarbeidet rettskrivningen av 1941.
Han var sønn av filologen Marius Hægstad og bror av Leiv Heggstad og Olav Heggstad.
Etter å ha tatt examen artium i 1905 fikk han juridisk embetseksamen i 1911 og ble ansatt som sekretær i kulturavdelingen i Kirke- og undervisningsdepartementet i 1915.[1] Han deltok i studentmållaget og var aktiv i ungdomslagsbevegelsen. Fra 1918 til 1920 var han redaktør for Lagsbladet, som ble utgitt av Bondeungdomslaget i Oslo. I 1918 utga han skuespillet Soldatæra i Noregs Ungdomslags skuespillserie Skodespel aat ungdomslag, under pseudonymet «Hergeir Soløy».[2]
I 1936 ble han utnevnt til byråsjef i departementet. Under NS-regjeringen ble han ekspedisjonssjef i kulturavdelingen, og deltok i arbeidet med den nye rettskrivningen som skulle utarbeides under kulturminister Gulbrand Lunde (kjent som rettskrivningen av 1941). Broren Leiv var også involvert i dette arbeidet. I de følgende par årene forsvarte Heggstad rettskrivningen mot kritikk i pressen, blant annet i en artikkel i Aftenposten 15. oktober 1941, «Norsk – nordisk – germansk», som var et svar til Johannes Norvik.
I 1943 skrev han en kort, stensilert framstilling av sin fars barne- og ungdsomstid. Han har etterlatt seg en dagbok som Arne Tjelle benyttet da han skrev historien om rettskrivningen av 1941.[3]