Ruby | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Tilblivelse | 1995[1] | ||
Paradigme | Multi-paradigme: Funksjonell programmering, imperativ programmering, objektorientert programmering, selvmodifiserende programmering | ||
Designet og utviklet av | Yukihiro Matsumoto | ||
Siste versjon(er) | 3.3.1 / 23. apr. 2024 | ||
Typetildeling | løpende, dynamisk, sterk | ||
Filendelse(r) | .rb, .rbw | ||
OS | Microsoft Windows, Linux, BSD, macOS | ||
Lisens | Ruby License, GPLv2, 2-clause BSD License | ||
Implementert i | |||
C | |||
Påvirket av | |||
Ada, Dylan, Perl, Python, Smalltalk, C++, CLU, Eiffel, Lisp, BASIC, Lua, Emacs |
Ruby er et objektorientert programmeringsspråk som kombinerer syntaks inspirert av Perl med Smalltalks objektorienterte egenskaper. Språket deler også egenskaper med Python, Lisp, Dylan og CLU. Det er et tolket programmeringsspråk. Hovedimplementasjonen er fri programvare.
Språket ble lagd av Yukihiro "Matz" Matsumoto, som startet jobben med Ruby den 24. februar 1993 og lanserte språket i 1995. Navnet «Ruby» ble valgt som en litt humoristisk referanse til Perl.[2]
Ruby har blitt spesielt populært i webprogrammeringsmiljøer takket være utviklingsmiljøet Ruby on Rails.
Ifølge skaperen ble Ruby utformet etter prinsippet om færrest mulige overraskelser. Med dette mener han at språket skal være fritt for feller og inkonsekvenser som preger andre språk.
Ruby er objektorientert, som vil si at alle databiter er et objekt. Dette omfatter typer, som andre språk ofte definerer som primitive datatyper, som for eksempel et heltall. Hver funksjon er en metode. Alle variabler er en referanse til et objekt, og ikke objektet selv. Ruby støtter arv og import av moduler som såkalte MixIns (å endre deler av funksjonaliteten i en klasse). Prosedyre-syntaks er inkludert, men alle slike prosedyrer skrevet utenfor en selvdefinert klasse blir gjort på klassen av type Object. Siden denne klassen er forelder til alle andre klasser, blir slike prosedyrer synlige for alle klasser og objekter.
Det finnes flere vanlige implementasjoner av Ruby. Den offisielle Ruby-tolkeren, ofte kalt MRI (Matz’ Ruby Implementation), er den mest utbredte etter Ruby versjon 1.9 (denne basert på YARV, en virtuell maskin-implementasjon som skal gi høyere ytelse).[3] JRuby er en versjon basert på Javas virtuelle maskin. Denne integreres lett med Java-baserte tjenerløsninger som for eksempel Tomcat og Glassfish, og kan sømløst kalle Java-API-er fra Ruby og vice versa.[4] Tilsvarende finnes også IronRuby, som kjører på .NET-/Mono-plattformen. Rubinius er en implementasjon basert på LLVM som virtuell maskin. Også MacRuby er basert på LLVM, men er kun tilgjengelig for Apples eget operativsystem, macOS. MacRuby har som mål å være et alternativ til Objective-C som utviklingsmiljø på Mac.[5]
Ruby blir distribuert under GPL og Ruby License Arkivert 26. august 2011 hos Wayback Machine.. De øvrige implementasjonene distribueres under en rekke forskjellige lisenser for åpen kildekode.
Ruby støtter utvikling basert på klasser, og klasser kan arve hverandre:
class Person
def set_name(n)
@name = n
end
def name
@name
end
end
class Worker < Person
def set_title(t)
@title = t
end
def title
@title
end
end
Vi kan nå instansiere en arbeider slik:
w = Worker.new
w.set_name("Petter")
w.set_title("Overbuljongterningpakkmesterassistent")
Siden arbeideren er en person, har han et navn:
w.name
=> "Petter"
Han har også en tittel:
w.title
=> "Overbuljongterningpakkmesterassistent"
Vi kan spørre om objektet (arbeideren vår) er av en gitt klasse:
w.instance_of? Worker
=> true
Vi kan også spørre om objekter er av, eller arvet av en gitt klasse:
w.is_a? Person
=> true
Klasser som ikke oppgir en moderklasse arver automatisk klassen Object. Ruby støtter ikke multippel arv, men gjør bruk av såkalte mixins som lar en klasse gjøre bruk av andre klasser selv om de ikke arver dem direkte.
Ruby definerer en rekke avviksklasser, og støtter også brukerdefinerte avvik. Avvik fanges opp av en rescue-linje i en begin – end-blokk, eller i en metodedefinisjon:
MyError = Class.new(RuntimeError)
def smell
raise MyError.new("Pang!")
end
def safe_method
smell
puts "Denne linjen vil aldri kjøres..."
rescue RuntimeError => ex
puts ex.message
puts ex.class
end
Kjører vi safe_method vil ruby svare slik:
Pang! MyError
Kjører vi imidlertid smell direkte, så fanger vi ikke feilen og ruby skriver ut feilinformasjon og avslutter programmet.
Ruby mangler, per dags dato, full støtte for Unicode, men har delvis støtte for UTF-8. I versjon 2.0 er målet full støtte av unicode-strenger.
Selv om Ruby er utformet etter prinsippet om færrest mulige overraskelser er det store forskjeller fra andre språk som C og Perl.
Et klassisk Hello World-eksempel:
puts "Hello World!"
Litt grunnleggende Ruby-kode:
# Alt er objekter
-199.abs # 199
"ruby is cool".length # 12
"Rick".index("c") # 2
"Nice Day Isn't It?".split(//).uniq.sort.join # " '?DINaceinsty"
Et array:
a =[1, 'hi', 3.14, 1, 2, [4, 5]]
a[2] # 3.14
a.reverse # [[4, 5], 2, 1, 3.14, "hi", 1]
a.flatten.uniq # [1, "hi", 3.14, 2, 4, 5]
En hash-tabell:
hash = {'water' => 'wet', 'fire' => 'hot'}
puts hash['fire']
hash.each_pair do |key, value|
puts "#{key} is #{value}"
end
# Skriver ut: water is wet
# fire is hot
hash.delete_if {|key, value| key == 'water'} # Sletter 'water' => 'wet'
To måter å opprette en kodeblokk:
{puts "Hello, World!"}
do puts "Hello, World!" end
Sende en blokk som parameter:
def remember &p
@block =p
end
# Sender med en kodeblokk som parameter og navngir den
remember {|name| puts "Hello, " + name + "!"}
# Kall funksjonen
@block.call("Johnny")
# Skriver ut "Hello, Johnny!"
Iterere over array og enumeratorer:
a =[1, 'hi', 3.14]
a.each {|item| puts item} # Skriver ut hvert element
(3..6).each {|num| puts num} # Skriver ut 1 -6.
Blokker fungerer med mange innebygde metoder:
IO.readlines('file.txt') do |line|
# gjør noe med linjen her.
end
Kvadrere 1 til 10:
(1..10).collect {|x| x*x} => [1, 4, 9, 16, 25, 36, 49, 64, 81, 100]
Følgende kode definerer klassen Person. I tillegg til å initialisere den vanlige konstruktøren, har klassen to metoder: En for å overstyre <=>
-operatoren for å sortere etter alder. Den andre overstyrer to_s
for å få korrekt formatering.
class Person
def initialize(name, age)
@name, @age = name, age
end
def <=>(person)
@age <=> person.age
end
def to_s
"#{@name} (#{@age})"
end
attr_reader :name, :age
end
group = [ Person.new("John", 20),
Person.new("Markus", 63),
Person.new("Ash", 16)
]
puts group.sort.reverse
Koden over skriver ut en liste sortert med den eldste først:
Markus (63) John (20) Ash (16)