Psykokinese (av gresk ψυχή, psyche, «sjel», og κίνησις, kinesis, «bevegelse»), også kalt PK eller telekinese («fjernbevegelse»), betegner i parapsykologien og spiritismen det å bevege eller påvirke gjenstander ved hjelp av tankekraft («psykiske» eller «sjelelige» krefter). Fenomenet er ikke vitenskapelig dokumentert, og undersøkte tilfeller av påstått psykokinese har vist seg å ha andre forklaringer; mange har blitt avslørt som bedrageri (okkult svindel) og blitt gjentatt av tryllekunstnere og illusjonister. Da Uri Geller, israelsk TV-illusjonist med selverklærte overnaturlige evner, ble berømt bl.a. for å bøye skjeer ved lett berøring og sette i gang klokker på avstand, tok flere tryllekunstnere opp de samme triksene i forestillingene sine.[1][2]
Psykokinese eller PK kan inndeles i mikro-PK og makro-PK, avhengig av størrelsen på det som påvirkes. Mikro-PK er manipulering av objekter som ikke er synlige med det blotte øye, som molekyler, atomer, subatomære partikler og encellete organismer. Ved makro-PK påvirkes større gjenstander som terninger, eggeplommer, skjeer og møbler – ja, selv atmosfæren (f.eks. regnmakeri).
Under seansene sine gjorde mange spiritistiske medier ulike former for psykokinese, f.eks. blåse ut levende lys, spille trompet eller få et bord til å lette fra gulvet (levitasjon). Skal vi tro øyenvitneskildringer, klarte skotten Daniel Dunglas Home (1833–1886) til og med å løfte sin egen kropp og sveve gjennom luften. Achile D’Angelo gav folk «psykiske støt» med en usynlig hånd. Under et møte hvor blant annet illusjonisten Milbourne Christopher var til stede for å sjekke at alt gikk korrekt for seg, uteble støtene. Da Christopher produserte en ildkule og tryllet vekk en ball, sa D’Angelo at han på den måten sikkert ville bli populær blant jentene.[3]
Ved «ånde-» eller «tankefotografering» kan en angivelig lage fotografier – påvirke en lysfølsom emulsjon (i prinsippet også en bildebrikke) med tankekraft. Dette var særlig på moten på 1800-tallet, i en periode da omtrent alle fotografer var fortrolige med mørkeromsarbeid. «Åndefotograferingen» ble gjerne avslørt som dobbelteksponeringer, manipulering av plater og filmruller osv. (jf. fotomontasje). En sjelden, men meget skummel form for psykokinese er pyrokinese, det å stifte branner med tankekraft. Enkelte «psykiske kirurger», særlig på Filippinene, sies å kunne gjøre snitt i huden på avstand, uten kniv.[4] Den kanadiskfødte skeptikeren og tryllekunstneren James Randi har beskyldt dem for å være kvakksalvere som bruker trylletriks – og har selv demonstrert hvordan de kan utføres.[5]
Betegnelsen psykokinese stammer fra parapsykologien, «psykisk forskning» av overnaturlige fenomener, som ble grunnlagt i 1880-årene. Troen på slike fenomener er gammel – men de er gjerne tilskrevet Gud, Jesus eller en eller annen form for gode eller onde ånder, okkulte makter, hekser eller skapninger som alver[6], nisser (tomter) og underjordinger. Innen parapsykologien regnes polter-effekterer [7] som en kraftig manifestasjon av psykokinese.