Hermann Dietrich | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 14. des. 1879[1][2][3]![]() Elzach | ||
Død | 6. mars 1954[1][2][3]![]() Stuttgart[4] | ||
Beskjeftigelse | Jurist | ||
Utdannet ved | Université de Strasbourg Georg-August-Universität Göttingen Universitetet i Heidelberg Universitetet i Basel | ||
Parti | Freie Demokratische Partei Deutsche Demokratische Partei Nationalliberale Partei | ||
Nasjonalitet | Tyskland Republikken Baden | ||
Utmerkelser | Stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1952) | ||
Borgermester i Kehl | |||
1908–1914 | |||
Overborgermester i Konstanz | |||
1914–1919 | |||
Badens utenriksminister | |||
1918–1920 | |||
Forgjenger | Ingen | ||
Etterfølger | Ingen | ||
Ernærings- og landbruksminister | |||
1928–1930 | |||
Regjering | Müller II, Brüning I, II | ||
Forgjenger | Martin Schiele | ||
Etterfølger | Martin Schiele | ||
Tysklands næringsminister | |||
1930–1930 | |||
Regjering | Brüning I | ||
Forgjenger | Robert Schmidt | ||
Etterfølger | Ernst Trendelenburg | ||
Tysklands finansminister | |||
1930–1932 | |||
Regjering | Brüning I, II | ||
Forgjenger | Paul Moldenhauer | ||
Etterfølger | Johann Ludwig Graf Schwerin von Krosigk | ||
Tysklands visekansler | |||
1930–1932 | |||
Regjering | Brüning I, II | ||
Forgjenger | Oskar Hergt | ||
Etterfølger | Franz von Papen | ||
Hermann Dietrich (født 14. desember 1879 i Oberprechtal ved Emmendingen i daværende Storhertugdømmet Baden, død 6. mars 1954 i Stuttgart) var en tysk jurist og politiker. Han hadde flere ministerposter under Weimarrepublikken (1918–1933).
Dietrich studerte jus i Straßburg, Basel, Göttingen og Heidelberg. Han var medlem av Badische Ständeversammlung fra 1911 og fra 1919 Badens nasjonalforsamling.
Ved utbruddet av revolusjonen i 1918 ble Dietrich justis- og utenriksminister i Republikken Baden og hadde vervet til dette ble opphevet i 1920.[5]
Hermann Dietrich var i 1919 en av grunnleggerne av det liberale Det tyske demokratiske parti og ble dette året valgt inn i den tyske, grunnlovsstiftende nasjonalforsamlingen i Weimar. Han var medlem av Riksdagen helt til alle ikke-nazistiske partier ble oppløst i 1933.
Høydepunktet i hans politiske karrière kom da han i 1928 ble minister i den siste storkoalisjon i mellomkrigstiden.[6] Han gikk av ved regjeringen Brünings fall i 1932. Dietrich var Tysklands visekansler fra 1930 til 1932.
I den nasjonalsosialistiske perioden var Dietrich ikke politiske aktiv, men bodde på sin bondegård i Schwarzwald og drev praksis som advokat.
I 1945 ble Dietrich en av grunnleggerne av det liberale tyske partiet FDP.