Edvard Vogt | |||
---|---|---|---|
Født | Edvard Dahm Vogt 14. juni 1923 ![]() Kristiansand (Vest-Agder) | ||
Død | 10. okt. 2016![]() Bergen (Hordaland) | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest, professor, sosiolog ![]() | ||
Barn | David Vogt Kristoffer Chelsom Vogt | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Milorg XU |
Edvard Dahm Vogt (1923–2016)[1] var en norsk jurist, sosiolog, filosof og katolsk prest. Han var professor i rettssosiologi ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen og var blant annet kjent for sin rolle i forbindelse med avsløringen av politivoldsakene i Bergen på 1970- og 1980-tallet.
Edvard Vogt tok revisorskole i Kristiansand i 1942. Under okkupasjonen av Norge, deltok Vogt som motstandsmann i etterretningsorganisasjonen XU og i Milorg. Han fikk også oppleve det han kalte «ei kriminologisk lærerik tid» i tysk fangenskap.[2] Høsten 1944 måtte han flykte til Sverige, via flyktningemottaket på Kjesäter. I Sverige fikk han siden militær trening i reservepolitiet, kalt «de norske polititroppene». Han tilhørte 6. bataljon i Bäckehagen ved Falun.
Mellom 1947 og 1948 var han landssekretær i Unge Venstre.
Han avla juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1950.
Han tok lisensiatgrad i filosofi i Roma i 1953, lisensiatgrad i teologi samme sted i 1957, lisensiatgrad i (katolsk) kirkerett samme sted i 1959 og endelig doktorgrad i filosofi samme sted i 1962. I 1956 ble han viet til katolsk prest.
Han var professore incaricato i sosiologi ved Università Internazionale di Scienze Sociali 1957–1959 og den første direktør for universitetets Istituto di Sociologia. Fra 1960 til 1963 var han kapellan ved den katolske kirke i Bergen og fra 1963 til 1973 hjelpeprest i deltidsstilling. Han forlot prestetjenesten i 1973 for å kunne gifte seg.
Han var universitetsstipendiat i religionssosiologi ved Universitetet i Bergen 1963–1968 og gjesteprofessor i sosiologi ved University of Saskatchewan i Canada 1968–1969.
Han var førstelektor i industrisosiologi ved Norges Handelshøyskole 1970–1987 og var leder for Avdeling for organisasjonsteori 1983–1985. Fra 1987 til 2001 arbeidet han som advokat pro bono i enkelte saker. Fra 1987 til 1993 var han førsteamanuensis og professor i rettssosiologi ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen.
Vogt tok initiativet til Jussformidlingen i Bergen og har vært herredstyremedlem i Fana og bystyrerepresentant i Bergen. Han tok initiativet til bydelsordningen i Bergen. Han startet Varslerunionen sammen med Julija Lande og Sigurd Lydersen, der han var styreleder til 2010. I 2014 ble han tildelt Norsk sosiologforenings hederspris.
Sammen med jusstudent Gunnar Nordhus utarbeidet han på 1970-tallet en rapport som avslørte omfattende bruk av politivold i Bergen, en sak som skulle gå frem til 1998. Senere uttrykte han blant annet støtte til Mulla Krekar i dennes rettssak mot Carl I. Hagen og tok til orde for akademisk boikott av Israel.[3]
I en kronikk i Morgenbladet 10. juni 2011 påpekte Vogt at i Afghanistan og Libya «er den norske regjering og norske offiserer og soldater blitt moralsk og juridisk medansvarlig for våre og våre alliertes brudd på folkeretten i to pågående angrepskriger.»[4] Senere stiftet Vogt Varslerunionen, startet Rettssikkerhetsforbundet og anmeldte daværende utenriksminister Jonas Gahr Støre for krigsforbrytelser etter Norges bombing av Libya.[5]
Edvard Vogt var far til bl.a. musikerne Ivar Vogt og David Vogt.