Jumts ir celtnes visaugstākā daļa, kas to pasargā no laikapstākļu iedarbes.
Lielākajā daļā valstu jumts pirmkārt pasargā no lietus. Atkarībā no ēkas pielietojuma jumts var pasargāt no svelmes, saules gaismas, sala, sniega un vēja. Citām ēkām, piemēram, siltumnīcai varētu būt jumts, kas pasargā no vēja, lietus un sala, bet uzņem saules gaismu. Verandai parasti ir jumts, kas nelaiž cauri saules gaismu.
Jumta īpašības ir atkarīgas no ēkas pielietojuma, kuru tas klāj, pieejamajiem jumta materiāliem, vietējām tradīcijām, ēkas dizaina un var būt noteiktas arī likumdošanā. Reizēm jumts mēdz būt horizontāls.
Telpu zem jumta sauc par bēniņiem vai mansardu, ja tā ir paredzēta dzīvošanai.
![]() |
Plakans jumts vernakulārajā arhitektūrā sastopams zemēs ar nelielu nokrišņu daudzumu. Mūsdienu ūdensnecaurlaidīgie būvmateriāli ļauj būvēt līmeniskus jumtus jebkurā pasaules daļā, neatkarīgi no vietējiem laikapstākļiem. Kaut arī tos sauc par plakaniem, parasti tie ir nedaudz slīpi (līdz 10°). Pie plakaniem jumtiem pieder arī jumta terases un dārzi. |
![]() |
Vienslīpju jumts ir jumts ar vienu slīpni. Lai samazinātu izmantojamo materiālu daudzumu, parasti slīpumu veido gar ēkas šaurāko fasādi, kamēr garenfasādes ir veidotas ar savstarpēji atšķirīga augstuma dzegām. Visbiežāk šādi apjumj saimniecības vai rūpniecības ēkas. |
![]() |
Divslīpju jumts ir klasisks jumta veids, kas galvenokārt sastopams vēsos un nokrišņiem bagātos klimatos. Tas sastāv no divām pretēji vērstām slīpnēm, kas saskaras to augstākajā punktā — korē. Divslīpju jumtu noslēdzošās ārsienas trijstūrveida daļu virs dzegas sauc par zelmini. |
![]() |
Nošļaupts jumts, saukts arī četrslīpju jumts, ir jumts ar četrām slīpnēm, kas saskaras ar slīpajām malām un balstās vienādi uz visām ēkas sienām. Visas dzegas ir vienādos augstumos. Pie nošļauptiem jumtiem pieder arī piramidāli jumti. |
![]() |
Lāčpakaļa, saukta arī par jumtu ar pusnošļauptiem galiem, ir jumts ar četrām slīpnēm un nošķeltu (trapecveida) zelmini, virs kura balstās mazākās jumta slīpnes. |
![]() |
Mansarda jumts ir jumts ar šķeltām slīpnēm, kas pieļauj dzīvojamo telpu ierīkošanu bēniņu stāvā. Jumta slīpņu augšējās malas ir lēzenākas, bet apakšējās malas — stāvākas, pie kam jumta apakšējās malas var būt ieliektas vai S-formas. Mansarda jumtos bieži veido jumta izbūves ar logiem jeb lukarnas. |
![]() |
Konisks jumts Konusa formas jumts, kas plānā veido apli un kura spāres saplūst vienā punktā. Spāres balstās uz apaļām gredzenveida sijām un mūrlatas. Galvenokārt izmantoti nocietinājumu būvēs, tai skaitā pilīs. |
![]() |
Kupols ir pussfēras formas jumts, kas ļauj pārsegt lielu platību bez iekšējiem atbalstiem. Kupolu veidojošie elementi turas ar blakus esošo elementu svara radītā spiediena palīdzību. |
![]() |
Arkveida jumts ir liekts vienslīpju jumts, kas turas ar arkas svara radītā spiediena palīdzību. Galvenokārt izmantots lielizmēra ēku arhitektūrā, tai skaitā dzelzceļa stacijās, tirgos un rūpniecības ēkās. |
Konvekss jumts ir ar iekšupvērsti liektām jumta slīpnēm. Bieži sastopams Austrumāzijas arhitektūrā. |
|