Intelsat IV F-3 | |||||
![]() Intelsat IV bezatbalss kamerā | |||||
KA veids | sakaru pavadonis | ||||
Operators | Intelsat | ||||
Izgatavotāji | Hughes Aircraft, ![]() | ||||
Bāzes platforma | HS-312 | ||||
Starts | 20.12.1971. 01:10:04 UTC | ||||
Starta vieta | Kanaveralas zemesrags LC-36A ![]() | ||||
Nesējraķete | Atlas SLV-3C Centaur-D, ![]() | ||||
Aktivitātes beigas | 23.02.1984. | ||||
Darbības ilgums | > 12 gadi | ||||
NSSDC ID | 1971-116A | ||||
SCN | 05709 | ||||
Enerģija | saules baterijas | ||||
Orbītas elementi | |||||
---|---|---|---|---|---|
Orbītas veids | GSO | ||||
Programma Intelsat | |||||
|
Intelsat IV F-3 bija starpvalstu organizācijas Intelsat sakaru pavadonis. Orbītā tas tika palaists 1971. gada 20. decembrī. Pavadonis nodrošināja sakarus Atlantijas reģionā līdz 1984. gada februārim.[1]
Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums Hughes Aircraft uz platformas HS-312 bāzes. Tas bija cilindra formas, stabilizācija tika nodrošināta ar rotāciju ap centrālo asi. Intelsat IV bija apgādāts ar 12 C joslas raiduztvērējiem, kas varēja nodrošināt 6000 telefona zvanus vai 12 vienlaicīgus krāsu televīzijas kanālus vai jauktu sakaru plūsmu, ietverot arī datu un faksa pārraidi. Pavadoņa plānotais darbības laiks bija 7 gadi.
Intelsat IV F-3 tika palaists 1971. gada 20. decembrī 01:10:04 UTC ar nesējraķeti Atlas SLV-3C Centaur-D no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-36A. No ģeosinhronās pārejas orbītas pavadonis ar savu dzinēju SVM-4A sasniedza ģeosinhrono orbītu.
Kosmiskais aparāts tika izvietots virs Atlantijas okeāna. No 1972. līdz 1976. gadam tas bija pozīcijā 20 — 25 grādi rietumu garuma, pēc tam atradās 34° R. No 1977. līdz 1980. gadam tas bija pozīcijā 18 — 22 grādi rietumu garuma. No 1980. līdz 1982. gadam tas bija punktā 53° R. No 1982. līdz 1983. gadam tas bija pozīcijā 38 — 44° R.
1984. gada 23. februārī tika pārtraukta Intelsat IV F-3 ekspluatācija. Pēc tam tas nekontrolēti dreifēja ģeosinhronā orbītā uz rietumiem aptuveni 2,365 grādi dienā.
|
|