Henrijs Stimsons Henry L. Stimson | |
---|---|
![]() | |
ASV Kara sekretārs | |
Amatā 1911. gada 22. maijs — 1913. gada 4. marts | |
Prezidents | Viljams Tāfts |
Priekštecis | Džeikobs Dikinsons |
Pēctecis | Lindlejs Gerisons |
ASV Valsts sekretārs | |
Amatā 1929. gada 28. marts — 1933. gada 4. marts | |
Prezidents | Herberts Hūvers |
Priekštecis | Frenks Kellogs |
Pēctecis | Kordels Halls |
ASV Kara sekretārs | |
Amatā 1940. gada 10. jūlijs — 1945. gada 21. septembris | |
Prezidents | Franklins Rūzvelts, Harijs Trumens |
Priekštecis | Harijs Vudrings |
Pēctecis | Roberts Petersons |
| |
Dzimšanas dati |
1867. gada 21. septembrī Ņujorka, Ņujorka, ![]() |
Miršanas dati |
1950. gada 20. oktobrī (83 gadu vecumā) Hantingtona, Ņujorka, ![]() |
Politiskā partija | ASV Republikāniskā partija |
Profesija | jurists |
Augstskola | Hārvarda Universitāte |
Reliģija | presbiteriānisms |
Henrijs Lūiss Stimsons (angļu: Henry Lewis Stimson; dzimis 1867. gada 21. septembrī, miris 1950. gada 20. oktobrī) bija amerikāņu politiķis no Republikāniskās partijas.
Bija ASV Kara sekretārs prezidenta Viljama Tāfta laikā no 1911. līdz 1913. gadam, Filipīnu ģenerālgubernators no 1927. līdz 1929. gadam, ASV Valsts sekretārs prezidenta Herberta Hūvera laikā no 1929. līdz 1929. gadam, un vēlreiz ASV Kara sekretārs Otrā pasaules kara laikā no 1940. līdz 1945. gadam. 1932. gadā definēja t.s. Stimsona doktrīnu, kas paredzēja neatzīt Japānas teritoriālos ieguvumus Ķīnā. Pirms ASV iesaistīšanās karā, Stimsons bija viens no redzamākajiem politiķiem, kurš atbalstīja kara sākšanu ar Vāciju. Otrā pasaules kara laikā pārraudzīja valsts militāro bedžetu (apmēram trešdaļu no IKP), personāli kontrolēja Manhetenas projekta virzību.
|